Des de temps immemorials, l'ancestral bosc ucraïnès
ha albergat secrets i misteris sorprenents.
Darrere la Muntanya Fosca, al cor del bosc,
s'amaga la Font de la Vida,
que proporciona al bosc i als qui l'habiten
el seu poder, la seva guspira.
Però un hivern,
mentre el bosc dormia profundament
i només hi havia el Guardià, tot sol, que el vigilava,
un humà va irrompre al bosc
a través del camí de la Muntanya Fosca...
Era l'amo de la serradora.
Necessitava almenys una gota de la Font de la Vida
per salvar la seva filla acabada de néixer, que s'estava morint.
Però després va tornar, acompanyat d'un exèrcit,
amb l'esperança d'apoderar-se de tota la font per ell sol.
Així va començar una batalla terrible,
que no va tenir vencedors, només perdedors.
Tots els humans que van entrar al bosc a través de la Muntanya Fosca
van desaparèixer,
el Guardià del bosc va conservar només una engruna
de la seva antiga força.
I quan a la primavera els éssers del bosc es van despertar
van ser rebuts per les horribles conseqüències
de la traïció dels humans.
Mireu què han fet els nostres enemics!
Per aquest motiu, cap humà posarà els peus mai més
a l'altra banda de la Muntanya Fosca!
Aquesta és la nova llei del bosc.
Han passat molts anys des d'aquell dia.
Ha acabat un altre hivern!
Oh, he dormit tant de temps...
Estava tenint un somni meravellós!
Però això és millor que qualsevol somni!
Per fi és primavera!
Pantanet!
Ara comença la millor part del millor dia de l'any:
és hora de despertar el bosc!
MAVKA: LA CANÇÓ DEL BOSC
Atenció!
En Mutis, el mestre dels sons s'acosta!
Bona primavera, Mavka!
Mutis, pots volar?
Ostres, quina gran notícia!
M'anomenaran: "Mutis, el que va conquerir el cel".
Però no li diguis a en Lesh, es pensarà que estic tocat de l'ala!
I els fans es tornen bojos!
Amb la nostra música conquerirem el món!
No t’embalis, nano,
això és públic local. Aquí tothom ens coneix.
Ostres, estic tan nerviosa!
I si les coses no surten bé a la ciutat?
Allà hi ha tantíssims músics...!
Has de creure en tu mateixa, Nina!
I deixar que la música ens mostri el camí!
Que ves a saber què vol dir...
“Vols guanyar molts diners fent una feina important?”
A una futura llegenda de la música com jo, no li cal.
Però potser al tiet Leo li interessa.
Lucas, el teu tiet no es troba bé.
Han avisat una remeiera i tot!
Vés a casa, de pressa.
Potser ens veiem més tard a la fira.
-Ei, mireu! -Què és, això?
Hola a tothom.
Feia molt que no ens vèiem, estimats vilatans!
Soc jo, la Kilina!
La filla i única hereva...
del difunt amo de la serradora.
Vols dir el que van cremar els dimonis del bosc?
Sí, el meu pare va morir tràgicament en un incendi forestal,
però no va ser per les vostres pintoresques supersticions.
Quan va morir el meu estimat "papi", la mama i jo ens en vam anar d'aquí,
però ben aviat, em vaig quedar òrfena.
Va ser molt tràgic.
Però ara he tornat per fer que el nostre poblet torni a ser pròsper!
Us ofereixo feina a tots!
Tindreu tants diners que us asseguro que no haureu de treballar mai més!
No treballar, la feina dels meus somnis!
Reconstruiré la serradora!
Vendrem la nostra fusta arreu del món!
Esteu tots preparats per fer-vos rics i ser feliços?
-Sí! -Esclar!
I què vols que fem?
Només heu d'anar a l'altra banda de la Muntanya Fosca i buscar...
Està com un llum!
Ai... Igual que el seu pare.
Però us pagaré moltíssims diners!
No pots comprar una altra vida.
Dona records als esperits malignes!
Què és, això?
Tranquil. Tranquil.
Què passa?
Una trampa?
Devia ser dels temps antics.
El Guardià ens crida!
-Com està? -Està aguantant,
però les meves herbes no hi poden fer gran cosa.
En Leo necessita una medicina de debò, de la ciutat.
Però no serà barata.
Eh...
Per-du-cabri-cocarum?
Dona-li això al farmacèutic de la ciutat.
-Ell ho entendrà. -Gràcies, de debò.
Bones notícies, tiet! Una mica de perdi-cacanoséquè
i tornaràs a estar fort com un roure!
Lucas, què fas, home?
No malgastis els teus diners amb mi.
Soc vell, jo, i ja he viscut molts anys.
Gasta-t'ho en una bona noia.
Posa seny,
així el teu tiet podrà morir en pau.
No diguis aquestes coses!
Trauré els diners d’algun lloc.
Tiet, et posaràs bo.
Jo me n'ocupo,
jo me n'ocupo!
Ai, Madame, és la seva mansió familiar!
Que rústica.
És un casalot fastigós.
Colla de covards miserables!
Tots els meus plans corren el perill de fracassar
per culpa d'aquesta púrria primitiva que es mor de por d'entrar al bosc.
Belluga, Frol!
Sí, Madame. De seguida! Serà un segon.
Fes-me un favor, treu-me aquests parracs de pagesa!
Com poden portar aquesta roba tan espantosa?
La detesto!
Desfés-te'n de seguida!
Quina porqueria de roba! Quin mal gust!
Púrria ignorant i supersticiosa!
Frol?
Ai, déu meu! Que passat de moda!
No em facis enfadar, Frol.
Que és dolent pel meu cutis.
Ah, esclar, Madame.
Idiotes maldestres!
A dins d'aquesta caixa hi ha...
Tracteu-la amb molt de compte.
Què vols?
Vinc per l'oferta de feina...
No ens interessa!
Qui és? Frol!
Ah, vens per "l’oferta" de feina.
Passa, sisplau.
Hola, em dic Lucas.
Aquí diu que paguen bé.
Si estàs... disposat a fer la feina.
I tant! Puc fer qualsevol feina.
Bé!
Eric, Derek, aneu amb ell.
Daixò, i què he de fer?
Busca'm l'arbre que té aquesta fulla...
al bosc... de darrere la Muntanya Fosca.
Que ha passat?
El Guardià ens ha convocat a tots?
Això no passava des que era un plançó.
M'estimaria més fer una migdiada...
El Guardià!
Salutacions, benvolguts companys del bosc,
ha arribat la primavera!
A veure, sou tots aquí?
Mavka, has despertat a tothom?
Deu estar jugant entre les safraneres amb el Pantanet,
com sempre.
Perdona el retard, Guardià.
He hagut d'ajudar la cria del linx a sortir d'una trampa vella.
-És espantós! -Una trampa vella!
Creia que les havien eliminat totes després de la batalla.
Nimfes!
Vosaltres sou les forces armades del bosc!
A qui li va passar per alt?
Molt bé, Mavka.
Ens has fet quedar en ridícul davant del Guardià.
I ara, habitants del bosc, escolteu.
Els Grans Esperits de la natura...
murmuren que s'acosten temps perillosos.
Per tant, avui, a mitjanit, al cor del bosc,
els Esperits escolliran un nou Guardià.
Lesh, però... però i tu?
Gairebé no em queden forces.
Fer de Guardià s'ha convertit en una càrrega massa feixuga per mi.
En Lesh ja no serà el Guardià?
Els humans ens tornaran a atacar?
Qui ens protegirà, ara?
Atenció!
En Mutis, el conqueridor del cel es pot convertir en el nou Guardià!
En el Guardià xerraire?
Sí, just el que necessitem.
Ei, que ho he sentit!
En realitat... qualsevol pot ser Guardià.
Què vols dir, que tu també?
No, no, no, no, Mavka.
Mira, potser ets l'ànima més dolça i pura del bosc,
però per fer aquesta feina és evident que ets massa... amable!
No és veritat.
No em trobo bé.
Ondina, què et passa?
Ho veus? Ets massa crèdula i amable.
Prou!
Tot es decidirà a mitjanit... al cor del bosc.
Diuen que darrere la Muntanya Fosca
es nimfes i els esperits dels arbres et poden fer pessigolles fins a matar-te.
Rius i rius fins que...
Nosaltres no hi creiem, en els monstres del bosc.
I ara, què? Cap on anem, ara?
Jo diria que cap aquí.
Em sembla que no hem vingut a caçar.
Això no és caçar,
és divertir-se.
No pot ser!
Precisament avui!
Ha estat sense voler, he ensopegat.
Soc molt maldestre.
De petit em deien Lucas el pocatraça.
Doncs ara seràs el Lucas el pocatraça ple de blaus.
El meu germà pensa que hi hauries d'anar sol.
Si trobes l'arbre... marca'l aquí, al mapa.
D'acord.
De fet, us anava a proposar el mateix.
Noto la seva por.
Tranquil.
Ja està, ja ha passat tot.
Què us ha espantat tant?
Humans? Aquí? He d'avisar les nimfes...
Espera...
Anem, Pantanet, jo m'ocuparé dels humans.
Els demostraré que soc capaç de no ser gens amable.
On punyeta deu ser aquest arbre?
Confia en tu mateix, Lucas!
Deixa que la música et mostri el camí!
Que ves a saber què vol dir...
És molt bonic.
Ui, gràcies, és...
Un dimoni del bosc!
L'humà està mort?
És alguna mena de màgia humana?
Mavka! He sentit un munt de sorolls estranys, com refilets aspres
que venien d'aquesta zona. I he...
Mutis!
Ja has après a baixar de la cigonya?
Que bé!
Estic en alerta màxima.
El nostre bosc acaba de patir una invasió de...
d’humans?!
Jo el vigilo! Tu ves a buscar les nimfes!
No. Jo...
crec que podem expulsar els humans del bosc pel nostre compte!
I em convertiré en en Mutis, el primer "expulsador" d'humans!?
Ai, això m'encantaria!
Esperits malignes!
Enrere, us aviso, soc...
soc cinturó rosa en... polca de combat!
Petit humà ridícul!
Has entrat al nostre bosc sagrat
i has intentat fer mal a aquests nobles bisons.
No! Super-no!
Han estat els germans Brutus.
De fet, jo he salvat els bisons del seu atac!
I què és, això?
Ah. És la meva flauta.
La faig servir per tocar música. Prova-la.
Música.
I això ho feies per intentar fer-me algun encanteri màgic?
No! Bé, la...
música és una mica màgica, però...
Espera, vols dir que t'ha agradat?
Ei, humà, no ets tu qui fa les preguntes!
Per què has entrat sense permís?
Una dona estranya m'ha ofert una gran recompensa
si li trobava una fulla especial.
Ahà! Ho has sentit? Una recompensa!
Sabia que tots els humans eren egoistes i cobdiciosos.
Mira que n’ets, de...
Ho has vist? Traïdoria humana!
Ostres!
Trobo que ets el dimoni més increïblement bonic que he vist mai.
Tens uns ulls...
No soc cap dimoni, soc la Mavka, l'ànima del bosc.
Hola, jo soc en Lucas,
l'ànima de... mi mateix.
Mira, t'ho puc explicar.
Necessito la recompensa per comprar una medicina pel meu tiet Leo.
No!
M'han advertit que els humans són uns mentiders molt hàbils.
Has violat la llei del bosc i per això t'expulso!
No cal que m'expulsis, ja me n'aniré tot sol.
Però primer deixa'm trobar aquesta fulla, si no, el meu tiet...
-es morirà. -És terrible.
Em sap molt greu.
Ei, hola menut... Qui ets tu?
És en Pantanet, l'últim gatet-granota.
Oh, quina gràcia, com m'odia!
Vols tastar una cosa superbona?
Ja ho sabia, que t'agradaria.
Trobo que ets molt diferent dels humans malvats de les llegendes del bosc.
Derek, aguanta'm el pal de foc!
Derek?
Derek? Derek, on t’has ficat?!
Ara veuràs, humà fastigós!
Mutis, però què fas?
Pantanet, escup això ara mateix!
Aquest individu desgraciat et vol enverinar!
Ei, és una recepta de la meva mare!
Ah, la teva mare també enverina, eh?
Mutis, para!
Lucas, deixa'l en pau.
Ja li has posat nom i tot?
Lucas! Para ara mateix!
Ha començat ell, eh! Se n'ha d'anar!
Necessito la fulla.
Molt be, aquí tens una fulla. Ara ves-te'n!
-Aquesta no! -Tots els humans són tan primmirats?
De fet, el que necessites no són les fulles.
Tu vols curar el teu tiet, i... Et donaré el remei que li cal.
-De debò? -De debò?
Gràcies! Ets tan amable...
Ei, ei, ei, ei!
De debò vols violar la llei per ajudar un humà.
I precisament avui.
Ja l'has sentit. Ha salvat els bisons
i, no sé per què, però me'l crec.
Al cap i a la fi, l'ànima del bosc ha d'ajudar
tots els éssers vius que hi ha al bosc, oi?
I en Lucas és un ésser viu,
i és al bosc, per tant l'he d'ajudar!
I tu... m'ajudaràs a ajudar-lo!
Jo?
De cap manera, mai, mai dels mais, maimaimaimai, no!
M’agradaria saber quan aprendré
que soc incapaç de dir-te que no.
No t'amoïnis, Mutis, acabarem abans que comenci la cerimònia.
Li donaré a en Lucas el remei pel seu tiet i...
I ell se n'anirà del bosc per sempre.
Us ho prometo.
Acosta't.
No siguis tímid.
Au, acosta't, va.
Què hi faig, aquí?
Maledicció!
Mavka, com et puc agrair la teva ajuda?
Digue'm que he de fer i ho faré encantat!
Podries tocar una mica de musica per mi?
Ah. Esclar!
No, no, ara no! Ningú pot saber que ets aquí.
No, deixa'l que toqui.
Les nimfes l'amagaran molt bé dins del bosc.
Un trosset aquí, un altre trosset allà...
Meravella!
T'ho demano!
L'estrella que dibuixes
aquesta és la nostra terra
només agafa ben fort la meva mà
Pregunta'm i et diré
com em vaig enamorar
Volant, volant
continua volant amb mi
El meu món, el teu món
No, no ens calen paraules
dos batecs, una història
bategant sempre en harmonia
El meu món, el teu món
esclat d'amor etern
dos cors, una història
bategant sempre en harmonia
Parlant, parlant, parlant al vent
Aprèn la llengua
del vent i la pluja
Escolta! Escolta,
Per conèixe'm bé
Aprecia la teva voluntat
la teva cançó i la teva habilitat màgica
Continua volant amb mi
El meu món, el teu món
No, no ens calen paraules
dos batecs, una història
bategant sempre en harmonia
Parlant, parlant, parlant al vent
Saps?
Els humans no som tan terribles com t'han ensenyat.
Tenim moltes coses boniques.
Com la música! És preciosa.
Tu deus ser el Guardià de la música al teu món.
Encara no. Però el meu somni és omplir tota la meva vida de música.
Quan el meu tiet es posi bo...
els meus amics músics i jo ens en anirem a la gran ciutat!
La gran ciutat. Què és "la gran ciutat"?
És un lloc molt gran on tot està fet de pedra i maons,
i on hi ha molts edificis, tants com arbres al bosc.
De pressa, mou-te!
Però què fas? Deixa'm, tros de matoll...
Mutis,
Mavka,
sou vosaltres els que feu tot aquest soroll?
Massa tard. M’ha agradat conèixe't, Mavka.
Bé, almenys fins avui.
Lesh, com va això?
Tinc més feina de la que voldria.
Qui és el teu convidat?
Soc el cosí... d'en Mutis?
Sí, l'ha vingut a veure de l'estranger.
Oi, Mutis?
Bé... Ahà.
De fet, és un cosí molt, molt, molt, molt llunyà.
Te’l presento. Es diu Burrucas!
Ah! Benvingut, amic Burrucas!
Veniu, de pressa, la cerimònia està a punt de començar.
Genial! I ara què fem?
T'adones de com n’és, d'il·legal, això?
Només ens hem de mantenir allunyats del nou Guardià.
Tan bon punt s'acabi la cerimònia... ja pensaré alguna cosa.
S'assembla molt als seus pares, Madame.
Així, molt millor.
Sí. És un retrat molt bonic.
És totalment... espantós!
Heu trobat l'arbre?
I, doncs? Què us ho ha impedit? Conillets, esquirols?
Els dimonis del bosc?
Són uns capsigranys,
uns inútils.
Deixeu de fer el burro!
Sou uns estúpids idiotes! Es pot saber per què us pago?
I on és, el noi?
Deixa'm passar!
Punyeta!
Se m'acaba el temps.
On és aquell... pagès desgraciat?
Hola!
Xss! Xsss!
És l'hora.
Oh, què és...
Grans Esperits de la natura,
jo us invoco.
Tu que vius a la Terra,
jo t'invoco!
Tu que mous les aigües,
jo t'invoco!
Tu que voles amb el vent,
i tu que seus a la roca,
jo us invoco!
Esperits que ens protegiu, que ens ajudeu,
esperits que habiteu a la Font de la Vida,
sisplau, escolliu el nou Guardià.
-Ella és l'escollida! -És l'escollida!
-Ella?! -Jo?
Què passa? És bo o dolent, això?
Posa el tap al forat de xerrar que tens a la cara.
Lesh, per què jo?
Jo no puc ser la Guardiana.
Mira, t'he d'explicar una cosa...
Els Grans Esperits són savis
i saben qui és capaç de protegir el nostre regne.
Ara... els Grans Esperits atorgaran
els seus poders a la que ha estat escollida!
És increïble!
Perfecte.
I ara com ens ho fem per "mantenir-nos allunyats"
de la nova Guardiana?
Mavka, se t'han concedit
els poders dels Grans Esperits de la natura.
Des d'ara...
has de tenir sempre present...
que els nostres enemics, els humans, són allà fora.
Defensa aquest lloc fràgil i sagrat
amb la teva pròpia vida.
Donem la benvinguda a la nova Guardiana
de la Font de la Vida i del bosc!
Això ha sigut... Bufa!
La nostra petita Mavka és la nova Guardiana!
Sabia que aquest dia acabaria arribant.
Aquí hi ha d'haver un error!
Com és que els Esperits no han escollit la més forta?
Amb ella com a Guardiana
el nostre bosc està més en perill que mai!
Ei, tranquil·la, noia.
Es pot saber qui ets, tu?
Jo? Soc... el cosí d'en Mutis.
Tu?
Doncs trobo que fas pudor d'humà.
Sí, és que ha trepitjat un humà, tot venint cap aquí.
És el meu cosí Burrucas!
Si ell és protector del silenci, jo soc la nova Guardiana del bosc,
i tots sabem que no ho soc pas!
-Ui. -Un humà?
Corre! Amb les branques dels peus!
Ei, tu, humà traïdor! M'has enganyat!
Un humà?
Correu! Que no s'escapi!
Soc l'únic que està totalment confús?
Mutis!
Em sembla que m'has d'explicar unes quantes coses.
Mavka!
Puja, de pressa! El Linx et portarà a casa.
Sembla... segur.
Hola, gatet.
Té això. Curarà el teu tiet.
Gràcies.
Afanya't! Ves-te'n, i no tornis mai més.
La mort és l'única cosa que un humà pot venir a buscar aquí. Ves-te'n!
Espera, t'he promès que tocaria per tu!
On és? On és l'humà?
Ha fugit.
Què? Com ha...?
L'has ajudat?
Tens els poders de Guardiana a la teva disposició, podries haver...
No, l'hauries d'haver aturat!
La Guardiana no necessita la teva ajuda
per decidir quan i on fa servir els seus poders, Ondina.
Mavka, aquest humà no és diferent de tota la resta.
Segur que et trairà.
I quan et traeixi... tots en pagarem el preu.
Frol!
Sí, Madame?
Hi ha alguna cosa en aquell noi, en Lucas, que no m'inspira confiança.
Vigila'l,
no estic segura que hagi tornat del bosc amb les mans buides.
Jo? Ma-Madame, soc un geni de la moda en potència,
no un espia.
Oh, quina llàstima. Pensa que si obtinc el que vull
et podria convertir en l'ídol de la moda número u...
del món!
Amb la meva pròpia boutique "Blondes virils... el gresol d'en Frol"?
Amb una cadena mundial...
d’això que acabes de dir, que no sé ben bé què és.
Doncs, si un espia li cal, aquí té en Frol, servicial!
Llaços blondes i sedes no tenen perquè ser per bledes.
La boutique blondes virils...
No! Això em va passar de debò. Ahir.
El bosc és ple...
no de dimonis, sinó d'éssers màgics.
Que no ens tenen gens d’afecte.
Tret de la Mavka, ella és molt amable.
Sé que és perillós,
però he de tornar al bosc a donar-li les gràcies a la Mavka.
Lucas, mira,
si has estat tota la nit a la fira del poble
i hi penses tornar, m'ho pots dir, home.
M'has enxampat. Ja em coneixes... m'agrada anar de festa.
Ha estat la millor fira de la història.
I quin efecte dius que té... aquest perdi-caca...
comes digui?
Ah, no en tinc ni la més mínima idea.
Tiet?
Ostres... No em fa mal res.
Feia vint anys que no em posava tan dret!
És un miracle!
Sí que és un miracle!
És el miracle del perdi-caca-comesdigui!
Tinc un munt d'energia!
Ara seré Hercu-Leo!
Ei, anem a practicar el cúrling!
Sí, ara és una mica més complicat.
Però Pantanet, pensa una mica,
com podrà tocar la seva preciosa música sense la flauta?
Li hem de tornar a en Lucas!
I si al bosc hi passa alguna cosa mentre soc fora?
I si... no passa res mentre soc aquí?
Tens tota la raó.
Ara soc la Guardiana. No me'n puc anar del bosc.
Els humans són els nostres enemics.
Fins ara havia viscut perfectament bé sense en Lucas.
Sense la seva música.
Ni els seus ulls, ni el seu somriure,
ni aquesta sensació...
que ara noto aquí.
Madame, Madame! On és la Madame?
Segurament deu ser a dalt.
Madame, Madame!
Madame, tenia raó!
Aquell noi fastigós l'ha enganyat!
Miri.
En Lucas ha estat a la Font de la Vida.
Al cor del bosc.
I també he trobat una altra cosa: això.
Per fi serà meva!
Però, però... aquí no hi ha res marcat.
Pensa,
ha dit res en Lucas de l'arbre?
No, no n’ha dit res, de l'arbre.
Però... ha dit que tornarà al bosc
per veure algú molt amable, un magma!
El pobre és un tòtil.
No té ni cap ni peus!
Un magma amable al bosc?
Sí, això és el que ha dit.
Això és que es deu voler quedar tota la Font per ell.
-Frol! -Sí, Madame.
No perdis de vista el noi.
Quan decideixi anar al bosc,
l'hem d'acompanyar, sigui com sigui.
D'altra banda, com a Guardiana,
no hauria d'aprendre tantes coses com pogués sobre els nostres enemics?
Si en Lucas no és dolent,
potser hi ha altres humans que tampoc ho són.
Prou, para de raucar sobre la llei del bosc!
Potser ha arribat el moment de canviar les coses,
de manera que els habitants del bosc puguin viure en pau.
Ah.
No, no em puc presentar amb aquest aspecte.
He de trobar alguna cosa que un humà es posaria.
Ei, menut! Estic fent un regal.
Sí, Taca, a la Mavka li encantaré...
li encantarà.
I... ja està!
Ei, on són, els pastissets?
Devorador de pastissets.
Tranquil, jo tampoc soc perfecte:
estic a punt de trencar la promesa
que li vaig fer al Mutis, i violar la llei del bosc
per complir la promesa que li vaig fer a la Mavka.
-Ah! -Ah!
Mavka, ets aquí?
Els cabells!
Com és que has vingut?
No estàs content de veure'm?
No, vull dir, sí. Tan content que m'esclata el cor!
Cosa que potser no hauria hagut de dir en veu alta.
Oh, aquest és el teu niu?
M'estimo més considerar-ho... la meva cova.
Això també és per fer música?
Aaa... no,
això són eines per treballar. No instruments musicals.
T'he vingut a tornar la flauta.
Estava trencada, però l'he... Té.
Gràcies.
Ara pots anar al bosc de pedra i seguir el teu somni.
Toca per mi una última vegada... i després me n'aniré.
No... No, no te'n vagis.
Tinc una idea.
Tocaré música encara més bona per tu!
A la ciutat hi ha un festival i el meu grup hi toca!
Anem-hi!
-Aaa... -No tinguis por,
està bé que la Guardiana del bosc aprengui més coses sobre els humans, no?
T'ho passaràs molt bé.
FIRA
Botifarres! Botifarres!
Les millors pomes de tota la fira! Botifarres acabades de fer.
Botifarres!
Mavka, t'hem de buscar un vestit que digui:
"soc una humana d’aquí, gens sospitosa".
Què té de dolent, aquest?
Doncs... diguem que crida: "Vinc de l’altra banda
de la Muntanya Fosca i soc un dimoni del bosc mal dissimulat".
aquest és el meu tiet Leo,
el que vas salvar amb el teu do.
Tu, què fas?
Ah, els que toquen són els meus amics!
Aquesta música! El ball!
Quina delícia!
Però trobo que tu toques millor que cap d'ells.
Va néixer així!
Què, Lucas, el tiet Leo ja s'ha recuperat.
Fa més bona cara que tu i tot!
No és hora d'anar a mostrar el teu talent a la gran ciutat?
Doncs...
O la música t'ha mostrat un altre camí?
Un camí molt bonic.
Bé, tu mateix, Romeu.
Sempre ens alegra tenir-te amb nosaltres.
Fes l'equipatge, que ens en anem.
És veritat, es fa tard. Jo també me n'he d'anar.
Gràcies per aquesta estona meravellosa i pel regal.
Espera.
Encara no he complert la meva promesa.
Mireu, és un dimoni del bosc!
Brilla.
Té els cabells verds!
És un esperit maligne de l'altra banda de la Muntanya Fosca!
I ara què fem?
Ha vingut per matar els nostres éssers estimats!
I destruir les nostres collites!
No! No és veritat!
Aquest noi intenta protegir el dimoni!
Segur que l'ha embruixat! Ens farà un malefici!
Agafeu-la!
No, no farà mal a ningú!
Lucas!
Deixa'm anar!
Lucas!
Què hem de fer?
-Cremar-la, oi? -No, les bruixes s'han d'ofegar!
Fem totes dues coses!
Estimats veïns, estava equivocada.
Els esperits malignes del bosc són molt reals.
Ara veig que van ser els de la seva espècie
els que van cremar el meu pare,
el bondadós amo de la serradora!
Però no tingueu por!
Ara que se m'han obert els ulls...
descobriré què ens tenen reservat aquests dimonis,
tant si són plagues o sequera,
com fam, foc... o inundació!
I trobaré la Font de la Vida.
Què és això?
-Que passa? -És màgia negra!
Que no s'escapi!
Lesh!
Ja ha marxat?
Tot està perdut.
Les sedes sedoses, els llaços llampants,
les blondes virils.
El gresol d'en Frol... Tot perdut!
Ah, això encara no ha acabat,
gosset ploraner.
Pobres, estimats... i terroritzats vilatans!
Vam supestimar el poder del dimoni,
i els resultats van ser tràgics!
Però això no s'ha acabat.
Aviat tornaran!
-Ostres, no! I què podem fer? -És espantós!
Només hi ha una manera d'aturar el mal.
Atacar primer!
Lesh, com m'has trobat?
En Mutis m'ho ha explicat tot.
És que no entenc què està passant.
Aquests humans...
Calma, tranquil·la.
És evident que aquests humans s'han confabulat
per fer-te caure en una trampa.
M'agrada que miris on miris sempre hi vegis bondat, Mavka.
Però has comès el mateix error que vaig cometre jo fa temps:
confiar en un humà.
En Lucas no ho faria mai, això.
Segur que ho podrà explicar tot.
Mavka?
Ara, Lucas,
sigues un bon noi d'intel·lecte i integritat limitats...
i marca'm on és la Font de la Vida en aquest mapa tan mal dibuixat.
No ho marcaré mai de la vida!
Hem trobat un motiu convincent.
Potser el podem fondre com si fos de merenga.
Ui, quina gana.
No pot ser!
No la toquis.
La Font.
O ella morirà.
Ara deixa anar la Mavka!
Que n'ets, d'innocent!
Oh, Lucas, muà muà muà.
M'has salvat! M'has salvat!
Ets tan... tan... idiota.
No! Kilina! No et sortiràs amb la teva!
De debò?
Doncs, val més que em rendeixi.
Que nedis de gust, xato.
Ha plogut tant des d'aquell dia tan terrible i fatídic...
que ha arribat el moment que n'expliqui tota la veritat.
La batalla tants hiverns enrere...
No he explicat mai què la va causar.
L'amo de la serradora em va venir a veure plorant.
Em va suplicar que salvés la seva filla acabada de néixer.
Vaig creure en la seva bondat...
i li vaig donar una gota de la Font de la Vida.
Al cap de poc, va tornar amb un... bé, amb un exèrcit d'humans.
Volien tota la Font de la Vida per ells.
De manera que vaig invocar el Gran Esperit de l'inframon,
el que seu a la roca, perquè em proporcionés una guspira d'ira.
I, que tots aquells que estimo em perdonin,
me la va donar.
Tota la bondat que hi havia en mi es va convertir en pura ira!
Vaig cremar!
I el món va cremar,
van cremar boscos i humans.
Foc i odi... sense fi.
Heu vist en Lucas?
Heu vist el meu nano, en Lucas?
El teu noi se l'han endut els malvats dimonis del bosc.
Fa mal, eh?
Però encara el pots salvar, si vens amb nosaltres.
Empunya l'arma, vell, que vaig justa de temps!
Tu queda't aquí i assegura't que ningú trobi el noi.
Si no és que et mors de ganes d'entrar en combat.
Endavant... per la nostra terra! I per la meva pell jove.
Avui, eliminarem tots aquells dimonis
per defensar el que més estimem!
-Això! -Destruïm els dimonis!
Engegueu el destructor de boscos!
Els humans es preparen per atacar el bosc.
Ei! Que hi ha algú?
Em sentiu?
Ei!
Taca? Taca, ets tu?
Bon noi!
Corre, ves a buscar algú que m'ajudi! Afanya't!
Ja està.
La guerra ja és aquí.
La filla de l'amo de la serradora... Ja sé què hem de fer.
Què? Decorar les seves destrals amb flors?
Jo sí sé què hem de fer: lluitar!
No! Hi ha una altra manera!
Jo soc la Guardiana, soc jo qui decideix.
Espereu aquí.
A mi no em miris.
Ella és la Guardiana.
Què passa, aquí?
Sisplau, atureu-vos!
Potser he espantat la gent a la fira,
però el bosc no vol fer cap mal als humans.
Podem viure en pau, o fins i tot ajudar-nos mútuament.
Ajudar-nos mútuament?
Fa molt de temps
el bosc va donar una gota de la Font de la Vida
a l'amo de la serradora perquè curés la seva filla
acabada de néixer.
El bosc et va salvar!
Què? Ningú m'ho havia dit, això, a mi!
Doncs és la veritat!
La veritat?
La veritat és que l'amo de la serradora no va tenir cap filla.
Però tenia una dona preciosa que es va inventar una història tràgica
sobre una filleta malalta.
El meu marit era obedient, però dèbil.
Em va portar una mísera gota que m'ha mantingut jove i en forma
durant tots aquests anys.
I per què això ens converteix en enemics?
Ah, no ho entendràs mai.
Mira't bé, ets la reina de la Natura, jove i resplendent per sempre!
Tu no saps què són les potes de gall,
els sacsons, la papada!
Mai no envelliràs, ni tindràs el cos flàccid i arrugat.
Però te'n puc donar una altra gota.
Ai, doncs, que amable que ets, no?
Però, mira, és que si m'apodero de tota la Font de la Vida,
no només seré jove i bonica per sempre més,
sinó que també em convertiré en la dona més rica i poderosa de la història.
Però sense la Font de la Vida el bosc morirà!
Un dia o altre ha de morir, xata.
Surt del mig i deixa'm passar!
No tots els humans són tan cruels i egoistes com tu!
Ah, et refereixes a aquell amic teu? En Lucas?
Tens idea d'on és, ara?
Doncs...
Et diré una altra veritat, xateta.
Li vaig oferir molts diners a en Lucas
perquè busqués la Font de la Vida i et fes venir al poble.
Va agafar els diners... i se'n va anar.
A la ciutat?
Exacte!
Ah...
I una altra coseta...
En Lucas em va dir que li va ser facilíssim enganyar-te,
perquè ets tan amable.
Au, va, surt del mig i deixa’m passar,
i emporta't el teu zoo de monstres del bosc!
Mavka! Sabia que no havíem de confiar en aquell... Burrucas!
Que equivocada que estava.
Tots els humans són malvats.
En Lucas és...
Qui ets, company?
Vols dir que en Burrucas no ens ha traït?
Te'l creus?
Llavors tinc una idea!
Estil Frol!
A la Madame segur li encantarà!
Què? On és el nostre heroi?
Aneu a buscar en Burrucas, jo m'encarregaré d'aquest.
Et tallaré en tires fines per fer-ne cintes!
Taca?
Vine aquí, carbassa podrida!
Ara has despertat la bèstia!
Toc, toc! Que hi ha algú?
Sí!
Això! Subjecteu-ho!
Com m'alegro de veure-us!
Ah, és aquí on t'amagaves tros de soca podrida.
Tot això és culpa meva.
He d'aturar aquesta batalla.
Gran Esperit, el que seu a la roca,
jo t'invoco!
No!
Mavka, no!
Guardiana, m'has cridat.
T'ho prego: dona'm forces per complir la meva tasca.
Necessito una guspira d'ira per protegir el bosc.
Una guspira d'ira té un preu.
El preu que en va pagar l'anterior Guardià va ser la seva enorme força.
La ira el va cremar per dins.
A tu...
la guspira et costarà la vida.
Entraràs al no-res.
Per tota l'eternitat.
Hi estic d'acord, perquè aquest sentiment traïdorenc...
només porta dolor.
Com desitgis, Guardiana.
L'Ondina tenia raó,
vaig ser massa amable.
Per cert, no he dit que...
Ja et tinc, cara De mala herba!
... soc al·lèrgic a les motoserres!
Mutis, t'ha fet mal?
Burrucas! Estic bé.
M'han sortit unes taquetes grogues, però en general, tot bé.
Oh! Aquest poble té una aura...
una aura fatal!
Mutis, sisplau, he de trobar la Mavka.
Mare meva, què és aquest remolí huracanat?
Sembla que és la Mavka.
Mavka!
Soc jo, en Lucas!
Soc aquí!
M'hi he d'acostar més!
Ah, doncs, potser jo et puc ajudar.
Gràcies, cosí estimat.
Em diran: "en Mutis, el primer Que es va fer amic dels humans"!
Mavka, soc jo!
Sisplau, has de parar!
Però on vas? Et mataràs!
M'és igual, l'he de salvar!
No hi pots fer res, tu!
Ja no pot entendre les teves paraules, ho captes?
Què has dit?
He dit que ja no et pot sentir!
Corre!
Mutis, ets un geni!
Per fi puc eliminar això de la meva llista de desitjos.
Potser no sent el que dic,
però i si...?
Ja ho tinc! Ja ho tinc!
Els cal la nostra ajuda!
Hem de col·laborar tots junts!
Mavka, soc jo.
Em sents? Sisplau!
Torna amb mi,
sisplau.
És així com et sents, al no-res?
Aquest és el lloc on no hi ha somnis fantasmals,
on el vent no porta cançons.
El foc de l'odi i la ira aquí no hi crema.
Al meu cor ja no hi crema la ira.
He sentit la seva veu, i ara ho sé... ell no em va trair.
Has escollit perdonar la vida als humans
que tant de dolor t'han causat.
Però també em van donar una cosa que no havia sentit mai.
Vam prendre la decisió justa quan et vam nomenar la nova Guardiana.
Has construït un pont entre els humans
i els habitants del bosc.
Però ara has de pagar el preu que has promès
i quedar-te al no-res... per sempre.
Per tota l'eternitat.
No.
Estic viva i viuré per sempre.
Perquè ara el meu cor és ple d'una cosa que no morirà mai.
A través de la foscor...
he sentit la teva música.
M'ha omplert... aquí.
La teva música és l'autèntica màgia.
No.
L'única màgia que tenen els humans... és l'amor.
Crec que és hora de posar fi a la nostra enemistat.
Fem les paus?
Fem les paus, amic.
... estiguin al meu costat
Vola com el vent, el meu únic somni
Aquesta és casa nostra
Amor pur, amor pur
BASADO EN LA OBRA POÉTICA THE FOREST SONG DE LESYA UKRAINKA
... només l'amor
Manté vives les nostres ànimes
Deixa que el foc de l'alba continuï cremant
Que escalfi i il·lumini els nostres cors
I que la saviesa secreta dels temps antics
Ens guiï cap a un nou inici
I que la saviesa secreta dels temps antics
Ens guiï cap a un nou inici
Que ara la fe i el destí
Estiguin al meu costat
Vola com el vent, el meu únic somni
Aquesta és casa nostra
aquesta la nostra voluntat
Amor pur, amor pur
Salva'ns de la foscor
Només l'amor, només l'amor
Vola com el vent, el meu únic somni
Aquesta és casa nostra
aquesta la nostra voluntat
Amor pur, amor pur
Salva'ns de la foscor
Només l'amor, només l'amor
I deixa que tot sigui sempre perfecte
Deixa que l'estrella s'elevi i brilli
Que ara la fe i el destí
estiguin al meu costat
Vola com el vent, el meu únic somni
Aquesta és casa nostra
Aquesta la nostra voluntat
Amor pur, amor pur
Salva'ns de la foscor
Només l'amor, només l'amor
Manté vives les nostres ànimes
L'he trobada!
Finalment l'he trobada!
Per fi és meva!
Visca!
Us he derrotat, estralls del temps!
Ara seré jove per sem...
Què? No!
No! No!