Ach, múdra a jemná duša.
Pamätáš si na časy...
keď nám to všetko patrilo?
Sníva sa ti o tom...
ako sme museli odísť?
Keď si nás viedla...
a ako sa to všetko začalo.
NAHOVORIL: CHIWETEL EJIOFOR
SLONIA KRÁĽOVNÁ
Náš príbeh sa začína pri jame s vodou, ktorú naplnila búrka.
V tomto veľkom stáde žijú posledné obrovské slony na svete.
Potomkovia vznešeného rodokmeňa, ktorý sa kedysi rozprestieral po Afrike.
Ich kráľovnou je Athena.
Je to 50-ročná vodkyňa veľkej rodiny.
Ako väčšina z nás má susedov.
Tento príbeh je aj o nich.
Jej rodinu tvoria príbuzné samice a ich mláďatá.
Sú si také blízke, že ich mladé sú skoro ako bratia a sestry.
Rodina Atheny sa spolieha na jej skúsenosti a múdrosť,
lebo od jej rozhodnutí závisí, či prežijú.
Jej najmladšia dcéra, Princezná, má jeden rok.
Je pokojná ako jej mama.
V stáde žije aj Wewe,
neposlušný chlapec.
Stále sa snaží s Princeznou skamarátiť.
Usiluje sa priveľmi a často sa dostane do problémov.
Keďže je chlapec, Wewe ostane s rodinou, až kým nezačne dospievať
a potom odíde, aby sa pridal k mužskému stádu.
Mimi je najnovší prírastok do rodiny.
Narodila sa počas búrky.
Je to prvý deň jej života plného učenia.
Najbližšie dva roky bude úplne odkázaná na matkino mlieko.
Jej matka, Mala, rodí len raz za päť rokov,
preto je každé jej mláďa vzácne.
Aj keď Mimi kŕmi Mala,
starať sa o ňu budú všetci,
lebo sloníča vychováva celé stádo.
Toto je Athenino kráľovstvo.
Zatiaľ majú všetko, čo potrebujú.
Každý deň privedie svoju rodinu k veľkej jame s vodou,
čo môže jej susedom prekážať.
Slony však potrebujú,
lebo jamu vytvorili ony a udržiavajú ju otvorenú.
Skokanovi sa však zdá, akoby sa stavba nikdy nekončila.
Väčšina ich susedov žije vo výške ich prstov na nohách.
Tak či onak, všetci závisia od svojich obrovských priateľov.
Jama s vodou je domov pre nich všetkých.
Ale vo chvíli, keď vyjde slnko,
začína sa zmenšovať.
Musia sa preto s výchovou ponáhľať.
Skokan ide na to
a čoskoro bude mať žubrienky.
Ryby pod nimi však nemajú ako vedieť,
ako a kedy im Athenina rodina pomôže.
Zatiaľ majú oči len pre seba.
Vždy, keď samček objíme samičku, znesie vajce...
a potom ho zahrabe.
Keď sa zotmie, Athena vie, že musí byť veľmi opatrná.
Jej rodina preto spí postojačky, aby lepšie chránila Wewe a Mimi.
Pre niektorých susedov
sa večierok ešte len začína.
Samičke žaby jeden partner nestačí.
Na tento večierok ich priskákalo veľa.
Je to prvá udalosť sezóny v Atheninej jame s vodou.
Vajíčka nakladie do peny, ktorú vyšľahali samčekovia.
Budú sa vyvíjať v bezpečí peny.
Húska štíhla je už o krok vpred.
Vajíčka nakládla pred niekoľkými týždňami.
O dva mesiace, budú jej vtáčatká pripravené lietať.
Dovtedy bude ich domovom jama s vodou.
Keďže je Mimi ešte malá, Athena sa od vody nevzdiali.
Vždy je opatrná, až kým sloníča nepriberie a nezosilnie.
Wewe prvý raz stretol niekoho mladšieho
a snaží sa skamarátiť.
Kým niektorí začínajú stavať svoje hniezda,
ostatní ich už dokončujú.
Pre žaby to bola dlhá noc
a začínajú byť unavené.
Aspoň jeden hýrivec môže ísť domov taxíkom.
Niekedy sa zvezie aj žaba,
či sa jej to páči, či nie.
Žaba je rada, že môže sedieť na slnku.
Pokožku mláďatka však môže spáliť,
preto Wewe ukazuje Mimi, kde sa dá schovať do tieňa.
Kým je život ľahký,
Athena môže oddychovať a dovoliť mláďatám odpočívať.
Wewe však dlho neobsedí.
Teší sa, že prišla Mimi
a radšej sa chce hrať so svojou novou kamarátkou.
Mimi musí odpočívať, kým môže.
Musí byť silná, aby držala krok so svojou rodinou.
Mama húska chce svoje mláďatá dostať do bezpečia jamy s vodou.
Aj pre nich je to prvý deň.
Po únavnej noci sa veľmi neponáhľajú.
Navyše, veľmi sa im jej návrh nepozdáva.
Ich inštinkty sú v rozpore.
Chcú zostať spolu, ale zároveň ísť za rodičmi.
Stačí jeden prieskumný let,
aby zistili, že najväčšiu šancu prežiť majú, keď sa budú držať pri rodičoch.
V každej rodine je niekto, kto je stále posledný a pozadu.
Volajme ho Stephen.
Rodičia sa spoliehajú, že ich mladé sa ich budú držať,
takže nevedia, že Stephen zaostal.
Niekedy sa stane, že posledný má aj šťastie.
Athenine vedomosti o kráľovstve
sa odovzdávali z matky na dcéru celé stáročia.
Jej kly sú najväčšie, aké kedy vodkyňa mala.
Zárez vznikol po rokoch zachytávania trávy a rastlín.
Rastliny, ktoré sa jej najviac páčia, kvitnú len pár dní ročne.
A presne vie, kde ich má hľadať.
Vidina hostiny rodinu rozptyľuje
a nevšímajú si, čo sa deje dole,
takže ostatní im musia uhnúť z cesty.
Chameleón sa spolieha, že ho ochráni kamufláž.
Niekedy však zostať pokojne stáť a splynúť s okolím
je to najhoršie rozhodnutie.
Je tak blízko k panike,
ako len chameleón môže byť.
Pre Atheninu rodinu
život doma v období zelene má pokojný rytmus.
Nechá ich jesť, kým sa neoteplí
a potom ich zavedie k vode.
Od búrky uplynuli len štyri dni,
ale hniezda žabiek sa už upiekli na slnku.
A sú pripravené.
Najbližšie týždne bude jama domovom pre žubrienky.
Keď sa vyliahnu, Athenina rodina si ich ani nevšimne.
Všimnú si ich však
rybky a korytnačky, ktoré pod nimi žijú.
Dosiahne na ne len najväčšia korytnačka.
Jej odmenou je snehová pusinka s jemnou žubrienkovou náplňou.
Mimi je prvýkrát vo vode.
Začína preto v plytkej vode
a nepotrebuje povzbudiť.
Pre Atheninu rodinu je to raj.
Ak znova nenaprší, jamy s vodou o pár týždňov zmiznú.
Ak sa to stane, Athena vie, že budú musieť z kráľovstva odísť.
Preto musia čo najviac využiť toto obdobie blaha.
Princezná sa učí, čo jesť napodobňovaním svojej mamy.
Mláďatá sa stále živia mliekom,
preto má Wewe čas, aby oprášil svoje zručnosti s nohou a chobotom.
Bude však trvať mesiace, kým dosiahne túto úroveň ovládania.
Athena si uvedomuje, že príde obdobie sucha.
Jediný spôsob, ako sa naň pripraviť, je pribrať.
Preto sa musia napchávať.
Čo však ide dnu... musí ísť aj von.
Pre hovnivála to je ako dar od bohov.
Správa sa dostala široko-ďaleko.
A s príchodom ďalších
nie je čas na pokojný obed.
Musí si vytvoriť guličku a odtlačiť ju čo najrýchlejšie,
aby mu ju niekto neukradol.
Víťaz musí nájsť dostatočne mäkkú zem, aby si ju zakopal,
a mohol sa pokojne najesť.
Okrem kŕmenia hovniválov
Athenina rodina kráľovstvu poskytuje aj bezplatné záhradnícke služby.
Väčšina semiačok, ktoré zjedia, cez nich prejdú nestrávené
a nasadia sa v pekných guľôčkach kompostu všade, kam pôjdu.
Korytnačka na niekoho čaká.
Vzhľadom na to, čo má za lubom, potrebuje jesť teraz, kým môže.
Dážď je v nedohľadne a dni sú teplejšie, čo niektorých znervózňuje.
Keďže slony prichádzajú a rodina je ešte mladá,
husi si udržiavajú bezpečnú vzdialenosť.
Keďže úroveň vody klesá a stádu je teplo,
je to čoraz zložitejšie.
Vedia, že na také správanie sa nemá reagovať.
Rozhodne sa zachovať si tvár a vyskočí na holubicu.
Stephen je zase pomalý.
A zaostáva.
Tentokrát sa stratil.
Pre korytnačky to vyzerá dobre.
Samička sa prišla napiť.
Samček ju dokáže ľahko zastaviť.
Ale aby na ňu zapôsobil, musí dokázať, že má výdrž ako ona.
Preto idú na prechádzku.
Dlhú prechádzku.
Stephen takéto tvory ešte nevidel.
Musí však spoznať život na ulici,
ak sa chce ešte niekedy znovu stretnúť so svojou rodinou.
Najskôr bol posledný a pozadu,
teraz je však Stephen stratený a šťastný.
Niektorí Athenini susedia sa zastavia, len keď lúky začnú vysychať
a majú čo jesť.
Včelárikovité vtáky sa k Atheninej rodine pridajú len na pár dní,
keď sú kobylky najšťavnatejšie.
Spoliehajú sa na to, že slony im ich vyženú.
Priateľstvo s včelárikovcami vydrží, pokiaľ tam budú kobylky.
Keď ich všetky zjedia, vtáky odletia ďalej.
Z kobyliek sa teší aj Stephen.
Možno nie je veľmi zručný, ale je ambiciózny.
Dole pri nohách je hovnivál stále na misii.
Hoci sa zdá, že tlačí guľôčku pred sebou,
v skutočnosti je hore nohami a odkopáva ju dozadu.
Nevidí, kam ide, ale to mu neprekáža.
Jeho odhodlanie je omnoho väčšie ako je on sám.
Keď už guľku má, nerád by sa jej vzdal...
nech je protivník akýkoľvek veľký.
Athenin tím nedal gól,
ale odkopli guľôčku mimo ihrisko,
vďaka čomu môže hovnivál znovu získať pozíciu.
Athenina rodina svojich susedov často nestretáva.
Keď korytnačky slony začujú, rýchlo sa skryjú.
Búrka však bola pred týždňami
a voda je teraz taká plytká, že sa nemajú kam ukryť.
Aj rybka sa ocitla na suchu.
Jama s vodou bola celým jej svetom.
Keďže veľa vody neostalo, čas sa jej kráti.
Večierok pri bazéne je divoký.
Riskujú, že ich rozpučia.
Tí, ktorí môžu odísť, sa na chvíľu stratia.
To len priťahuje pozornosť.
Slony žijú kontaktný život.
Na skúmanie všetkého nového používajú citlivé choboty a nohy.
Nemajú zlý úmysel, sú len zvedavé.
V slonej spoločnosti je agresia vzácna.
Dokonca aj medzi samcami,
keď sa pridajú k Atheninej rodine a idú si pochutnať na soli.
Namiesto agresie sa privítajú,
potichu uznajú svoje postavenie...
a potom sa podelia.
Na získanie soli z pôdy treba prax.
Treba skoordinovať nohu a chobot a kontrolovať dýchanie.
Pre Weweho je to ťažké.
Ak sa prudko nadýchne, sypký prach sa mu dostane do nosa.
Pracuje však na tom, ako kýchnutie udržať.
Zamestná ho to až tak, že na chvíľu stratí kamarátku z dohľadu.
Zdá sa, že Mimi je stále hladná,
ale nikdy nepije dlho.
Len vtedy sa zapojí aj jej veľká sestra Milly
a snaží sa držať Weweho ďalej.
Mala nemá veľa mlieka
a Mimi potrebuje každý dúšok.
Večer sú všetci unavení.
Mama húska nemá odkiaľ vedieť, že Stephen je ešte stále preč.
V celom kráľovstve väčšina jám s vodou vyschla
a Athena začína byť nepokojná.
Už vie, že budú musieť odísť,
ale obáva sa, že Mimi nebude dosť silná, aby cestu zvládla.
Niektoré situácie nezvláda,
hoci ostatné mláďatá s nimi nemajú problém.
Jej priatelia často nevedia, či má ťažkosti,
alebo je len unavená.
Keď však Athena zahučí: "Ideme!",
všetci musia poslúchnuť.
Pre sloníča nie je nič horšie
ako riziko, že zaostane.
Nie len Athena cíti, že príde čas na zmenu.
Takmer cez noc narástli skokanovej novej rodine nohy
a chystajú sa odísť z vody a začať život na súši.
Našťastie pre nich, ich nové kosti sú ešte mäkké.
Nechcú však pokúšať šťastie s trojtonovými slonmi.
Athena sa ešte nevydala do útočiska pre obdobie sucha,
lebo Mimi má problémy.
Potrebuje viac matkinho povzbudenia.
Keď začne obdobie sucha, nebude cesty späť.
Z času na čas sa však príroda usmeje
a vráti to, čo si vzala.
Dúfame, že Stephenova noc osamote
mu ukázala, ako veľmi svoju rodinu potrebuje.
Posledné žabky sú pripravené vyjsť na breh.
Tie, ktoré vyšli ako prvé, sú väčšie.
A čakajú.
Najlepší štart do života pre skokana je,
keď majú veľké ústa a malých príbuzných.
Týždne bez dažďa v kráľovstve si vyžiadali svoju daň.
Ak Athena pochybovala o tom, čo nastane,
príchod veľkých kŕdľov to potvrdzuje.
Ako zem okolo nich vysýcha, pletiarky sú nútené migrovať.
Ich náhly príchod môže ohromiť.
Za deň vypijú toľko, čo Athenina rodina za týždeň.
Kým sa pohnú ďalej, vypijú všetku vodu v jame.
Athenina rodina použije blato ako krém na opaľovanie.
Pre rybky to je životne dôležité,
lebo v blate majú ukryté vajíčka.
Vyvinuli sa v malé rybky, ale nevyliahli sa.
Bez vody prežijú týždne.
Keď Athenina rodina pôjde ďalej,
vezmú so sebou aj malých pasažierov.
Rybky sa presúvajú medzi jamami s vodou tak,
že sa vozia na slonoch.
Athena vie, že už mali odísť,
ale najbližšia stála voda je vzdialená 160 kilometrov.
Odchod odďaľovala s nádejou, že Mimi bude silnejšia.
Mala ju teraz tak ochraňuje, že ani Wewe nie je vítaný.
Mimina veľká sestra Milly jej vie poskytnúť útechu,
ale nie mlieko, ktoré tak zúfalo potrebuje.
Len čas ukáže, či bolo Athenino rozhodnutie počkať, správne.
Teraz nemá na výber.
Kráľovstvo je bez vody
a zdroje vody pred nimi vysychajú.
Musia si hľadať útočisko.
Mala a Milly teraz pracujú spolu.
Nech by Athena akokoľvek chcela,
ako vodkyňa nemôže uprednostniť Mimine potreby pred potrebami rodiny.
Keď sa Mala a Mimi idú napiť,
Athena zoberie ostatných sa najesť,
lebo sa musí snažiť vyrovnať potreby všetkých.
Mimi sa chce zúfalo napiť, čo znamená, že Mala už nemá mlieko.
Ale Mala to nemôže vedieť.
Vie, že týždňové mláďa sa ľahko zachytí v blate
a jej inštinkt jej káže, aby sa snažila udžať Mimi od blata ďalej.
Ešte Mimi neprestala dojčiť.
Takže ak nepila mlieko,
znamená to, že ani nejedla.
Mama niekedy potrebuje dcérinu podporu.
Na to je rodina.
Na ďalší deň je teplejšie
a Athenina nepríjemná situácia je ešte horšia.
Nechce opustiť Mimi,
ale nemôže ani riskovať život celej svojej rodiny.
Athena vie, že prišli k poslednému jazierku.
A dnes vyschne.
Korytnačka to cíti tiež, preto sa zahrabe hlboko do blata, kým môže.
Radšej bude riskovať zašliapnutie, než aby ju zasiahlo obdobie sucha.
Mala sa nikdy nevzdáva.
Mimino srdiečko ju však ďalej doviesť nedokáže.
Pre matku nie je nič horšie.
Hoci je to smutné, smrť niekedy prináša vyslobodenie.
Hlavne pre Weweho je strata priateľky veľmi ťažká.
Athena vie, že ďalšie omeškanie si nemôže dovoliť.
Potrvá celé tri dni, kým prídu k útočisku.
Odišli tak neskoro,
že po ceste tam sa nemajú kde napiť.
Nemajú čas, aby zastali a utešili Weweho.
Za nimi, tam, kde bola veľká jama s vodou,
je teraz mäkká zem, akú hľadal hovnivál.
Rybky sú len spomienkou.
Skokan sa zahrabe, aby najbližšie mesiace strávil pod zemou.
Stephen sa vyliahol pred dvomi mesiacmi.
Mladé húsky sú už dospelé.
Aj ony odletia do útočiska.
Budú nasledovať tú istú trasu ako slony.
Athena každý deň na chvíľu zastane, aby sa nakŕmili.
Sú teraz k Wewe milší.
Aj Princezná je tolerantnejšia.
Milly nemá žiadne mlieko,
ale Weweho sanie oboch upokojí.
Athenina trasa z kráľovstva je myšlienkovou mapou slonov,
ktorú sa naučila od mamy a nikdy ju nezabudla.
Musia prejsť aj cez pustatinu.
Nekráčajú však sami.
Do útočiska mieria všetci.
Útočisko je jama s vodou, ktorá sa napĺňa z podzemia.
Aj v najhoršom období sucha tam je voda pre všetkých.
Spolu so slonmi bude utečencami aj Stephenova rodina.
Vyčkajú, kým zaprší a potom môžu všetci ísť domov.
Athena sem chodí len počas najsuchších rokov.
Len vtedy nie je jediná so statusom monarcha.
Toto je Satao, kráľ všetkých.
Obrovský slon mýtických rozmerov.
Je to jemný obor,
ktorému sa všetci podriaďujú.
Bol v divočine celý rok
a využije túto príležitosť, aby sa zblížil s nejakou samičkou.
Nusu je mladá samička z Atheninej rodiny.
Je však tehotná.
Prvýkrát, odkedy zomrela Mimi, sa Wewe zabáva.
Má príležitosť spoznať mláďatá z iných rodín.
Keď ho vyčerpá hranie, vždy mu príde na pomoc rodina.
Ako obdobie sucha pokračuje, jedla v útočišti ubúda.
Každý večer musí Athenina rodina cestovať ďalej, aby sa najedli.
Po každej ceste preč sa musia vrátiť k vode.
Je to záchranné lano.
Sú však pripútaní k útočisku
a uzol je čorat napnutejší.
Majú málo energie, lebo už takmer všetko zjedli.
Čo začalo ako útočisko sa zmenilo na väzenie.
Ak dažde neprídu,
čo začalo ako len obdobie sucha sa zmení na skutočne sucho.
Prichádzajú následky a obete.
Athena sa neodváži odísť,
lebo v okolí nie je žiadna voda.
V takom suchu nezabíja smäd, ale vyhladovanie.
Pre všetkých to je len otázka času.
Athena počas 50 rokov života nezažila také hrozné sucho.
Rozhodnutie, ktoré musí urobiť, nebolo nikdy také zlomové.
Tentokrát ide o život celej jej rodiny.
Ak ostanú, budú hladovať.
Ak však odídu a zle to načasuje,
všetci zomrú od smädu.
Nech to dopadne akokoľvek, bude za to zodpovedná.
Veria jej natoľko,
že keď sa rozhodne vrátiť sa, nikto neváha.
Lebo ona je vodkyňa.
Nasledovali by ju kamkoľvek.
Ani v kráľovstve to nie je o nič lepšie.
Tí, ktorí sa zahrabali, sú nažive, ale sú hlboko zakopaní.
Ich životné funkcie sa spomalili.
Aby sa kliatba prerušila,
musí pršať.
V pustatine
rodina robí, čo sa dá, aby uchránila Weweho pred slnkom.
Kým ony spravia jeden krok, Wewe musí dva.
A to si žiada svoju daň.
Keď Athena konečne zastane,
nie je to preto, aby hľadala jedlo, ale aby si spomenula na jedného z nich.
Na chvíľu zabudnú na sucho,
aby si spolu uvedomili, čo bolo pred nimi.
A čo znamená byť jedným z nich.
Tam, kam mieria, stále zúri sucho.
Kráľovstvo je vzdialené len deň chôdze,
takže Athenu zastaví len jediná vec.
Nusu svoje mláďa nosí už dva roky
a dnes sa konečne narodilo.
Má dievčatko.
Nevie nič o svete, do ktorého sa narodila.
Jej prioritou je nájsť si svoje prvé jedlo.
Ako vždy sa Wewe chce rýchlo skamarátiť.
Zdalo by sa, že sa narodila v najhoršom období.
Ale Athena vie, že to tak nie je.
Tisícky rokov sa verilo, že jej druh dokáže privolať dážď.
Pravda je taká, že dokáže vycítiť príchod dažďa,
keď je aj 200 kilometrov ďaleko.
Je len jeden spôsob, ako kráľovstvu prinavrátiť rovnováhu.
Je to už rok, čo videli vodný tok
a veľmi ich to prekvapilo.
Keď sa v Afrike narodí mláďa tesne pred dažďom, je to znak šťastia.
Dážď je vždy dôvod na oslavu.
Ako vždy, stopy slonov odvedú vodu do jám.
Dážď slúži pod zemou ako budíček.
Ako každý úsmev zanechá dojem na tvári,
tak každá cesta zanechá stopu na kontinente.
Mladé husi sú si stále blízke.
Nepotrvá dlho a aj ony si budú hľadať partnerov.
Ako vždy, Stephen je posledný a pozadu.
Korytnačie dvorenie je pomalé, ale stabilné
a konečne bolo prijaté.
Ako vždy, jama s vodou je pre nich záchrana.
Pre Weweho existuje len jeden domov.
A nie je nič lepšie ako mať kamaráta, s ktorým sa môže deliť o domov.
Po dlhom suchú bývajú silné dažde.
Rozkvet kráľovstva toľko nových rodín neprilákal
už celé desaťročia.
Na niekoľko dní vytvoria superstádo s tisíckou slonov.
Je to najväčšie stretnutie tohto druhu na planéte.
Cesta spojila aj Weweho a Princeznú.
Bol to prvý krok k získavaniu vedomostí,
ktoré im v ich živote pomôžu.
Budú musieť čeliť ďalším suchám,
ale Athenina rodina nikdy nezabudne na svoju výnimočnú vodkyňu,
ktorá ich odviedla preč... a doviedla späť domov.
Len zopár takých veľkých slonov ostane.
V súčasnosti im stále patrí tento malý kus zeme.
Pripomína nám to, ako to vyzeralo kedysi...
keď im patrila celá Afrika.
VENOVANÉ SATAOVI A ATHENE
ZABILI HO PYTLIACI POČAS NATÁČANIA TOHTO FILMU
BOL TO NAJVÄČŠÍ SLON NA SVETE
NAPOSLEDY JU VIDELI, AKO VEDIE RODINU Z KRÁĽOVSTVA
NAUČTE SA O SLONOCH VIAC A ZISTITE, AKO IM POMÔCŤ
VENOVANÉ PAMIATKE NA NÁŠHO PRIATEĽA A MENTORA ALANA ROOTA
Preklad titulkov: Zuzana Šplhová