Traducerea şi adaptarea: Beckenstein
Suntem terminaţi.
Nu mai avem Wi-Fi gratis.
Ki-jung!
Da?
Vecina de sus şi-a parolat internetul.
O parolă?
Ai încercat 123456789?
Fără succes.
Încearcă altfel.
Am încercat toate metodele.
Să-mi bag picioarele! Asta înseamnă că nu mai am WhatsApp?
Nimic.
Jim Ki-taek!
Nu te mai preface că dormi. Tu ce zici?
Ne-au tăiat abonamentele. Acum nu mai avem nici Wi-Fi.
Care e planul tău de maestru?
- Ki-woo. - Da, tată?
Ca să prinzi Wi-Fi, ţine-l sus.
Mergi din colţ în colţ şi tot aşa.
Al dracu' gândac.
Aici! Am prins!
Serios? Ai prins semnal?
Da, vezi?
Asta, coffeeland 2G
S-a deschis o nouă cafenea?
De ce nu reuşesc?
Urcă aici.
Copii!
- Merge? - Da.
Vedeţi dacă am primit ceva pe WhatsApp.
Pizza Generation, au spus că mă vor contacta.
Stai puţin.
Aici e. Pizza Generation.
Ia fiţi atenţi aici!
Dacă facem aşa repede că ea, am putea să terminăm chiar azi.
Şi aşa ne-am lua banii mai repede.
- Să stăm şi noi în picioare? - Ea e o profesionistă.
Ce? Termonebulizare?
Încă mai folosesc aşa ceva?
Cred că da.
Închide geamul.
Lasă-l deschis. Ne face deratizare gratis.
O să omoare nenorociţii de gândaci.
Chiar că, prea mulţi gândaci zilele astea...
Doamne, ce miros!
Ţi-am spus să închizi geamul!
Să îl închid, tată?
Care e de fapt problema?
Ia-o pe asta ca exemplu.
Tu numeşti asta o linie dreaptă?
Şi aici de ce e îndoită?
Şi asta de ce stă ridicată?
Nici măcar nu ai împachetat-o.
Trei sferturi din ele arată la fel.
Aşa că una din patru e respinsă.
Şi chiar ne dai cu 10% mai puţin?
Având în vedere câte au fost respinse asta înseamnă mai puţin profit, nu?
Dar şi aşa ne plăteşti puţin! Cum poţi să ne faci asta?
Uite...
Asta nu e o chestie minoră.
Ştii cât poate dăuna o cutie proastă imaginii brandului nostru?
Brand? Tu nici măcar nu-ţi permiţi să plăteşti pentru o cutie pliabilă!
Ce ai spus?
Şefa.
Toate astea se întâmplă din pricina tipului ăluia, nu?
Care tip?
Ăla de lucrează juma de normă. Nu a venit azi la muncă, nu?
Tocmai acum când ai primit comanda asta mare?
De unde ştii tu asta?
Cine ţi-a spus?
Sora mea îl cunoaşte pe tipul ăla.
Întotdeauna a fost un ciudat. Are o reputaţie proastă.
Între noi fie vorba, şefa.
Acceptăm penalizarea de 10%.
În schimb.
În schimb?
Ai putea lua în considerare să angajezi un nou muncitor cu jumătate de normă?
Avem nevoie de cineva, soro!
Scapă de tipul ăsta. Concediază-l.
Mâine o să mă prezint un interviu. La ce oră să fie?
Stai, aşteaptă o secundă.
Lasă-mi timp de gândire.
Aşa că, până atunci, plăteşte-ne pentru cutii.
Aşadar, ne-am adunat cu toţii astăzi aici
pentru a sărbători reconectarea telefoanelor noastre,
şi acest Wi-Fi fantastic de rapid!
Uitaţi-vă la nemernicul ăla. Şi nici măcar nu s-a întunecat afară.
De ce nu ai pus semnul „Nu vă pişaţi”?
Ţi-am spus eu!
Nu, un semn ca asta nu ar face decât să atragă şi mai mulţi pişăcioşi.
Măcar urlă la el!
Nu urla.
"Te rog, nu te pişa!"
Acela e Min?
Hei domnule, aici nu e toaletă.
Bravo, Min!
La ce te uiţi?
Vino aici!
Dispari imediat de aici!
Măi, dar ce prieten impunător!
Studenţii din ziua de azi sunt foarte viguroşi.
Nu ca fratele meu...
Dar ce, vine pe aici? Tu l-ai invitat?
Nu.
Salutare!
Salut, Min!
Min!
Toate bune?
- Da. - Ce cauţi pe aici?
Ţi-am scris mesaj. Nu l-ai primit?
Scuze, eraţi la masă?
Nu, nu mâncam.
- Ce mai faci, Ki-jung? - Bine, tu?
Ne puteam întâlni undeva, de ce ai venit până aici?
Datorită ăsteia.
E pentru tine, e foarte grea.
Serios? Pune-o aici jos.
Ce e?
Când i-am zis că o să mă văd cu Ki-woo,
bunicul meu a insistat să îţi aduc asta.
Dar reprezintă un peisaj sau ce?
Sau mai degrabă e ceva abstract.
Dar ştiţi ce sunt!
Bunicul meu colecţionează roci încă din tinereţile lui.
Fiecare colţişor din casa lui
e plin cu câte o chestie din asta.
Se spune că această rocă aduce bogăţie materială familiilor.
Min!
Asta sună atât de metaforic.
Bineînţeles. Este un cadou binevenit.
Bineînţeles.
Te rugăm să transmiţi bunicului tău cele mai sincere mulţumiri.
Ceva de mâncare ar fi fost mai bun.
Cum se numea asta? O piatră decorativă?
Şi tu colecţionezi roci din astea?
Mulţumită lor am reuşit să-ţi văd părinţii, care arată foarte bine.
Sunt sănătoşi, doar că sunt şomeri.
Ki-jung mai ia lecţii?
Nu-şi mai permite lecţiile.
Drăguţă, nu?
E cea pe care o meditezi?
Park Da-hye. E la liceu, ultimul an.
Te bagi să-i predai engleza?
Adică?
Adică să predai unei bogătaşe. Părinţii ei plătesc bine.
Şi e o fată super de treabă.
Ai grijă de ea cât timp eu studiez în străinătate.
Dar prietenii tăi de la facultate?
De ce să trimiţi un ratat ca mine?
Tu de ce crezi?
Doar gândul mă înfioară.
Mizerabilii ăia să stea în apropierea lui Da-hye?
Mi se face greaţă.
Îţi place de ea?
Sunt serios.
Când o să intre la facultate, o să o rog să ieşim împreună.
Până atunci ai tu grijă de ea.
Dacă o să fie cu tine, o să plec liniştit.
Apreciez încrederea,
dar trebuie să pretind că sunt student la facultate?
Ki-woo, gândeşte-te.
Ani la rând, chiar şi în armată,
ai reuşit să faci exerciţiile de la examenul de admitere de patru ori.
Gramatică, vocabular, compunere, conversaţie...
Când vine vorba de limba engleză,
poţi să dai lecţii de zece ori mai bine decât studenţii ăia alcoolici mizerabili.
- Cred că da. - Pun pariu că da!
Dar o să mă angajeze? Nu sunt student.
Prefă-te că eşti.
Nu-ţi face griji, vei avea recomandarea mea, plus...
Cum să ţi-o descriu pe mama ei...?
E un pic simplă.
Tânără şi simplă.
Simplă?
Adică?
Oricum, o să fie bine. M-am distrat acolo.
Deci eşti de acord?
Cred că da.
Mi-ai spus că sora ta e artistă?
Se pricepe la Photoshop?
Bun, cu aptitudinile astea, de ce nu te bagi la şcoala de artă?
Taci mă...
Nu se fumează aici.
Da, da. Dă-mi asta.
Da.
Şi acum cireaşa de pe tort...
Mă da, Oxford nu are o secţie specială de investigare a documentelor false?
Ki-jung ar fi şefă de promoţie.
E uimitoare, nu?
Băiatul nostru merge la un interviu. Să îi urăm succes.
Fiule.
Sunt mândru de tine.
Tată.
Nu mă gândesc la asta ca la o ilegalitate sau ceva de genul.
La anul o să merg la facultate.
Deci ai un plan!
Doar că am printat diploma ceva mai devreme.
Cine e?
Doamnă? Bună ziua.
Mă aflu aici la recomandarea lui Min.
Bine, intră.
Vă mulţumesc.
Bună ziua!
Bună ziua, doamnă.
Eu sunt menajera. Vino pe aici.
Grădina e atât de frumoasă.
Şi interiorul e la fel.
Îl cunoşti pe arhitectul Namgoong? E faimos.
A locuit aici.
El a realizat designul casei.
După cum poţi vedea, acum este un loc de joacă.
Pe aici.
Ia un loc acolo. Merg s-o anunţ pe doamna.
Bine.
Doamnă.
Doamnă?
A venit băiatul. Meditatorul.
Nu-mi pasă de referinţe.
Min e cel care te-a recomandat, până la urmă.
După cum ştii, Min este un băiat extraordinar.
Da-hye şi cu mine am fost încântate de prezenţa lui.
Indiferent de notele ei. Înţelegi ce vreau să spun?
Da.
A fost minunat.
Sinceră să fiu, l-am dorit în continuare până la terminarea liceului.
Dar, din păcate, a trebuit să plece.
În orice caz, iartă-mă dacă sunt prea directă,
dar dacă nu eşti la nivelul la care era el
nu prea văd rostul.
Aşa că, ceea ce vreau să spun e că...
te deranjează dacă o să stau şi eu cu voi la lecţia de azi?
Vreau să fiu prezentă pe toată perioada lecţiei, să văd cum predai.
E în regulă?
Eşti sigură la punctul 24?
Da-hye, ai rezolvat toate exerciţiile şi apoi te-ai întors la punctul 24.
Aşa e?
Da.
Dacă asta ar fi prima întrebare la examen ai avea mari probleme.
Uită-te aici. Ţi-a crescut pulsul.
Inima nu minte.
Un examen e ca şi cum ai trece printr-o junglă.
Dacă pierzi momentul, eşti terminată.
Răspunsul la numărul 24? Nu mă interesează.
Fii tare pe poziţii, domină examenul!
Doar asta mă interesează.
Ai nevoie de vigoare.
Vigoare.
Mă înţelegi?
Aceasta va fi şi data fiecărei plăţi ale lunii.
De trei ori pe săptămână, câte 2 ore fiecare, în regulă?
În ceea ce priveşte suma,
voiam să îţi dau la fel ca lui Min, dar am mai adăugat ceva datorită inflaţiei.
Vă mulţumesc.
Ce zici de o introducere pe măsură?
Meditatorul lui Da-hye, el e Kevin.
Dl Kevin!
Dacă doriţi să ronţăiţi ceva în timpul lecţiilor, chemaţi-mă.
Dacă ai nevoie de ceva, cere-i ei.
Cunoaşte această casă mai bine decât...
Da-song, opreşte-te!
Iartă-mă, ai păţit ceva?
Ce drăguţ. Numele lui e Da-song?
Da, mezinul familiei.
Da-song, vino să saluţi!
El e dl Kevin!
E o săgeată indiană. Am comandat-o din America.
De anul trecut e obsedat de indienii americani.
Indieni americani?
Are o personalitate aparte?
Ei bine, e un excentric iar atenţia i se distrage foarte uşor.
Uită-te la el! Abia dacă stă locului!
Anul trecut l-am înscris la cercetaşi
sperând că acolo va învăţa să fie mai liniştit şi atent.
Şi uită-te la el...
E chiar mai rău.
Şeful grupului de cercetaşi e obsedat de indieni, poate de aceea e aşa.
Indianul american este însuşi spiritul cercetaşilor.
E un lucru bun.
Şi tu ai fost cercetaş, Kevin?
Sigur. Sunt cercetaş înăscut.
Da-song e un artist înăscut. Uită-te la pictura lui.
E atât de metaforic. E foarte bine dozat.
Dozat, zici?
Ai ochii făcuţi pentru asta.
E un cimpanzeu, nu?
Nu, e un auto-portretul lui.
Sigur că da!
Viziunea unui tânăr artist e dincolo de înţelegere.
Sau poate că aşa se exprimă geniul din Da-song...
În orice caz, am trecut prin multe cursuri despre artă.
Niciunul nu a durat mai mult de o lună.
Iar Da-song e greu de controlat.
- Iertaţi-mă, doamnă. - Da, ce e?
Tocmai mi-am amintit de cineva.
Care era numele ei?
Jessica! Aşa e, Jessica...
Era colegă cu vărul meu la cursul de artă.
Care era numele ei coreean?
După ce a studiat artele la Universitatea din Illinois,
ea s-a întors în Coreea de Sud.
Illinois... spune-mi mai multe.
Metoda ei este una aparte, dar ştie cum să se poarte cu un copil.
Şi-a câştigat un renume în acest mod.
Dar, chiar dacă metodele ei sunt unice,
ea este de un real ajutor copiiilor care vor să intre la şcoala de arte.
Acum m-ai făcut curioasă. Cum e ea?
Aţi dori să o întâlniţi?
Deşi am auzit că este foarte solicitată...
Aşteaptă.
Jessica, singurul copil, Illinois Chicago,
colegă de clasa cu Kim Jin-mo, care e vărul tău.
Priveşte cum a pictat părţile laterale ale feţei de masă...
din acest aranjament de mozaic.
Dar chiar şi aici regăsim anumite modele care se repetă.
Ardeiul iute este roşu, orezul... bine, oricum,
are acest simţ Basquiat-esque, chiar dacă are nouă ani!
Ce palpitant!
Cred că Jessica şi-a dat seama deja despre asta,
aşa că vă las împreună, şi merg la Da-hye pentru lecţii.
Să ai un curs plăcut, Jessica!
Da, îţi mulţumesc pentru introducere!
Aşadar, după cum poţi vedea, geniul excentric al lui Da-song...
Da-hye.
Deci începem cu numărul 38?
Kevin.
Da?
Ştii că Da-song se preface, nu?
Ce? Ce vrei să spui?
Totul e teatru.
Se joacă de-a geniul, toate chestiile alea cu dimensiunea sunt false.
Un artist fals.
Da-song?
Ştii faza aia,
când stă nemişcat şi se uită la cer ca şi cum l-ar lovi inspiraţia.
Şi apoi se plimbă în cerc, şi se uită la nori timp de 10 minute?
Deci mă înţelegi ce vreau să spun?
Îmi dă fiori.
El se preface că nu poate duce o viaţă normală.
Îmi provoacă greaţă.
Deci Da-song se preface...
Dar ce legătură are asta cu lecţiile tale?
Păi, zic şi eu.
Sigur, aşa că,
ce ar fi dacă scriem lucrurile astea pe care le face Da-song
în limba engleză?
Şi asigură-te că vei scrie, de cel puţin două ori, cuvântul "preface".
Bine, dar pot să te întreb ceva?
Sigur.
Profesoara Jessica.
E cu adevărat colegă cu vărul tău?
Ce vrei să spui?
Jessica e prietena ta, nu?
În niciun caz... Abia ce am întâlnit-o azi.
Jessica e o tipă drăguţă. Nu-i aşa?
Nu eşti interesat?
Ai văzut-o?
Da, e foarte drăguţă. E o fată frumoasă.
Aşa e.
Am ştiut eu!
Deci eşti interesat.
Da-hye...
Dacă o compari pe Jessica cu un trandafir,
atunci da, e...
- Hai să studiem. - Da.
Te rog să înţelegi faptul că băiatul meu are probleme în a sta liniştit.
Înţeleg.
Da-song!
Da-song, treci aici!
Haide, Da-song!
În fundul tău...
- Doamnă, vă rugăm să ne lăsaţi singuri. - Poftim?
Nu predau niciodată cu un părinte în cameră.
Dar azi este prima zi, şi după cum vezi, el e...
Aşteptaţi jos.
Park Da-song?
Da-song!
Doamnă?
Doriţi un compot de prune?
Poftim?
E îndulcit cu miere. Să vă mai liniştească.
Da, ar fi minunat.
- Hei. - Da?
Am o idee.
Du două cupe cu compot de prune în camera lui Da-song.
Tu nu eşti părinte, aşa că te poţi strecura înăuntru.
Aveţi dreptate!
Şi apoi v-aş spune ce se întâmplă acolo...
De ce nu m-am gândit mai devreme la asta?
Ce?
Au terminat?
Da.
Aţi terminat deja?
Doamnă.
Luaţi un loc lângă mine.
Da-song, mergi sus.
Grăbeşte-te!
Da-son tocmai a pictat asta.
Aşa...
Aş dori să discut cu doamna între patru ochi.
Dar e...
Nu, plecaţi.
Doamnă, v-am spus că am studiat psihologia artei şi art terapia?
Da.
I s-a întâmplat ceva lui Da-song când era în clasa întâi?
Ca să fiu sinceră,
înainte de a mă decide să lucrez cu Da-song,
mi-ar plăcea să aflu despre asta.
Dar pentru mine este foarte greu să vorbesc despre asta tocmai acum.
Deci, ce facem?
Nu mai contează.
Partea din dreapta jos a desenului este numită „zona schizofreniei”.
Simptomele psihotice sunt adesea dezvăluite aici.
Schizofrenia...
Uitaţi-vă aici.
Da-song a pictat aici o umbră ciudată, vedeţi?
Văd.
Iar aici, se repetă! Sunt la fel, da?
Da, aşa e.
Aceeaşi umbră în aceeaşi zonă. Vedeţi acum?
Da.
De fiecare dată când am luat masă m-am uitat la această pictură!
Dar nu am avut nicio idee.
Liniştiţi-vă. Să ne calmăm.
Toate astea semnifică o cutie neagră în mintea lui Da-song.
Vreţi să deschidem împreună acea cutie, doamnă?
Vreau s-o deschid.
În acest caz, vom avea nevoie de 4 şedinţe pe săptămână, câte 2 ore fiecare,
iar asta înseamnă că nu e o simplă lecţie, ci este art terapie, mă înţelegeţi?
Desigur.
De aceea tariful meu este ceva mai mare.
Sunteţi în regulă cu asta?
E plăcerea mea.
A venit tatăl lui Da-song.
Dragul meu, ea e noua profesoară de arte a lui Da-song.
Numele ei este Jessica, şi este din Illinois.
Jessica! El e Dong-ik.
- Bună seara. - Bună.
Îţi mulţumesc pentru ajutor.
S-a terminat ora?
Da, tocmai am terminat.
- Şofer Yoon. - Spuneţi?
- Eşti liber? - Da, sunt liber.
Atunci du-o pe Jessica acasă, bine?
Sigur, nu vrem să meargă singură noaptea pe străzi, nu?
Desigur.
Domnişoara Jessica?
Să vă duc până în faţa casei?
- În ce cartier? - Nu. E în regulă.
Mă poţi lăsa lângă staţia de metrou.
Mulţumesc.
Nu mă deranjează dacă este departe.
- Tura mea s-a terminat. - O să iau metroul.
Se pare că o să plouă.
În subteran nu eşti în siguranţă.
Mă întâlnesc cu iubitul meu lângă staţia de metrou!
Da, bine.
Tată, când ai lucrat ca şofer, ai condus şi limuzine?
Limuzine? Nu atunci, dar am condus când am lucrat ca valet.
Ai lucrat ca valet?
Da, după ce a ars restaurantul, dar înainte de cofetăria din Taiwan.
Atunci când ai lipsit 6 luni?
Nu, a fost după ce a luat foc cofetăria.
Trecem deja la nivelul următor?
Am plantat o capcană în limuzină.
Înseamnă că înaintăm cu planul.
Asta e atât de metaforic.
Uite tată, luăm masa în cantina şoferilor!
Aşa e, cantina şoferilor!
Mâncaţi ce vreţi voi, copii.
Nici măcar nu ai plătit tu. Ei au plătit!
Fiule, să îţi mai pun. Mănâncă tot!
Da, tata.
Mănâncă tot!
Ce i-ai făcut femeii zilele trecute?
Ce?
Era speriată.
Mi-a zis că a fost foarte şocată.
La naiba. Nu ştiu!
Am căutat pe Google arta terapiei, după care am improvizat.
Şi dintr-o dată a început să plângă.
Femeie nebună, nu-mi venea să cred.
Eşti acasă?
Ai mâncat deja?
S-a întâmplat ceva?
Menajera e plecată?
A scos câinii.
Uite.
Ăştia erau sub banchetă.
Şoferul Yoon e un ticălos.
Ce-s ăştia?
Îmi pare rău, dragă.
N-am ştiut că e genul acesta de bărbat.
Nu l-ai plătit suficient de bine?
Păstrează banii la saltea şi nu îşi ia camera la hotel?
Cred că e un pevers.
Îi place s-o facă în maşină.
E scârbos. În maşina şefului!
Viaţa lui sexuală e treaba lui.
Dar de ce în maşina mea?
Şi totuşi, de ce nu pe locul lui? De ce să depăşească linia?
Ai dreptate.
Să îşi lase sămânţa pe locul meu îl excită?
E incredibil.
Dar ştii care e cel mai ciudat lucru?
Care?
Când faci sex în maşină,
poţi lăsa în urma ta fire de păr sau un cercel.
Aşa e.
Dar cum naiba să îţi uiţi tocmai chiloţii?
Aşa e, ai dreptate. E imposibil să nu îţi dai seama.
Asta mă face să suspectez starea mintală a femeii.
Mă înţelegi?
Ce!? Extazy sau cocaină?
Mai încet! Ne aud copiii...
Ce facem?
Dacă o să găsească cineva praful alb în maşina noastră?
Stai calmă, linişteşte-te.
Linişteşte-te.
Pentru moment e doar o suspiciune. O suspiciune rezonabilă.
Dar nu e cazul să sunăm la poliţie.
În niciun caz!
Totuşi, l-aş putea întreba, "De ce ţi-o tragi în maşina mea?"
Exact.
Aşa că mai bine...
Poţi să inventezi ceva lejer ca să îl faci să plece?
Sigur că da.
Nu e nevoie să menţionezi sexul în maşină sau chiloţii.
Nu e cazul să ne coborâm la acest nivel, nu-i aşa?
În niciun caz!
Dar dacă scrie ceva pe reţelele de socializare ca să ne acuze?
Oferă-i o remuneraţie consistentă.
Cum a fost cu Da-song azi?
A fost bine.
- S-a terminat lecţia? - Da.
Jessica, data trecută când ai fost aici,
şoferul nostru te-a condus acasă, nu?
Aşa e.
Poate că o să ţi se pară ciudat,
dar s-a intampalt ceva atunci?
Nu, a fost foarte drăguţ.
I-am spus să mă lase în staţia de metrou,
dar el a insistat să mă ducă acasă.
Porcul! Te-a dus acasă în miezul nopţii?
Ca să vadă unde locuieşti?
Nu, am coborât la metrou.
Fată bună. Foarte bine.
Jessica, draga de tine...
S-a întâmplat ceva cu el?
Nu mai lucrează pentru noi. Un incident dezagradabil.
Ce fel de incident?
Nu e cazul să afli.
Dar sunt surprinsă. Era un tip plăcut şi drăguţ.
Jessica, eşti prea tânără şi credula!
Mai ai de învăţat despre natura umană.
Şi noi am fost plăcuţi surprinşi să avem un şofer tânăr şi arătos.
Dar nu ar fi mai bun un şofer în vârstă?
E adevărat. Conduc mai responsabil, au maniere mult mai bune.
Fratele tatălui meu cunoastea un asemenea şofer.
Dl Kim. Era atât de amabil şi plăcut,
îi spuneam unchi când eram mică.
Cunoşti un asemenea om?
Da, era foarte amabil.
Dar rudele mele s-au mutat în Chicago.
Mă întreb dacă dl Kim e disponibil acum?
Sunt interesată! Aş putea să-l întâlnesc?
Serios?
Nu mai am încredere în nimeni acum.
Am încredere doar în recomandările de la oamenii pe care-i cunosc deja.
Dacă şi tu îl cunoşti de atât timp, am încredere că e o alegere bună.
Chiar doriţi să îl întâlniţi?
Sunt mortal de serioasă.
Lanţul acesta de recomandări funcţionează ireproşabil.
Cum să-l descriu?
O frăţie a încrederii?
- Asta e diferită. - Aici.
Aşa e.
Uite şi asta.
Pare că e cu ecran tactil acum.
Nu e tactil, zice că trebuie să învârti.
Dar asta?
Domnilor?
Nu staţi şi peste timpul nostru, aşa-i?
E o maşină frumoasă.
Asta e aici! Vino să îţi arăt.
E într-o şedinţă acum.
Luaţi un loc şi aşteptaţi aici.
Bună ziua, sunt încântat...
E compatibil cu un telefon?
Cu un telefon, nu. E nevoie de mai multă putere.
Acesta nu este un test, aşa că lasa emoţiile deoparte.
Eram epuizat la birou, aşa că a trebuit să ies puţin.
Înţeleg.
Vorbăria multă, deranjează. Măcar în maşina să fie linişte.
Mulţumesc.
Observ că eşti familiarizat cu drumul?
Tot ce ţine de partea aceasta a oraşului.
După cei 30 de ani de şofat, maşina pare că se conduce singură.
Îi respect pe cei care sunt constanţi în slujba lor.
Ca să fiu sincer, e o vocaţie.
Dar... capul unei familii,
liderul unei companii?
Sau doar un om singuratic care iese pe şosea în fiecare dimineaţă...
E un fel de a ne ţine companie,
e ca şi cum m-aş întâlni cu ei în fiecare zi.
Timpul oricum trece repede.
Virajul tău e excelent.
Ar putea să pară ceva simplu, dar e un lucru important.
Poate că arată ca un om blând, dar în sinea ei e o fiară.
Uneori se comportă ca şi cum ar fi stăpâna casei.
Aşa e.
Dintre toţi oamenii din acea casă, ea a stat acolo cel mai mult.
A fost menajera arhitectului Namgoong,
şi apoi a rămas să lucreze şi pentru această familie.
Când arhitectul s-a mutat,
el i-a făcut cunoştinţă cu ea familiei Park,
spunându-le, "E cea mai bună menajeră, ar trebui s-o ţineţi."
Aşa a supravieţuit schimbării.
Nu o să renunţe uşor.
Pentru a elimina o asemenea femeie, trebuie să ne pregătim bine.
Aşa e, avem nevoie de un plan.
Vreau să mănânc piersici. Sunt fructele mele preferate.
De ce nu ceri?
Nu există piersici aici. E un fruct interzis.
Dacă ce mi-a zis Da-hye este adevărat,
menajera are o alergie puternică la puful de pe piersici.
Ştii, acel puf de pe pielita unei piersici?
Dacă îl simte, o apuca mâncărimile,
respiră greu, devine astmatica, o nenorocire!
Nu, nu, nu erau piersici nicăieri în zonă.
Asta încerc să spun!
De obicei când am aceste simptome,
merg rapid în camera şi-mi iau medicamentele,
dar s-a întâmplat din senin, am fost total dezorientată.
Doamnă, o cunoaşteţi pe acesta femeie?
E menajera noastră!
Deci e adevărat. Cât de trist.
Nu eram sigur dacă e într-adevăr ea.
Nu am văzut-o decât de două ori în sala mare.
Era la spital?
Acum două zile am mers pentru analizele anuale.
Mi-am făcut o poză pentru soţie, iar ea se afla în spatele meu.
Vorbeşte la telefon?
În orice caz, nu am vrut să trag cu urechea, dar...
cuvintele ei le-am auzit foarte clar!
- Nu aveam cum să nu aud.. - Taie, taie!
Tată, ţi-ai ridicat emoţiile până aici.
Trebuie să le aduci cam la nivelul ăsta.
... aşa că nu aveam cum să nu aud.
Rămâi la fel de pasional!
Ceea ce vreu să spun, este că,
menajera dvs are o voce destul de înaltă, nu-i aşa?
Înţeleg, e în regulă. Doar spune-mi, bine?
Ea a zis că a fost diagnosticată cu tuberculoza,
şi striga asta în telefon,
era atât de supărată încât nu se mai putea controla!
Tuberculoză? Haide...
E adevărat, a sunat pe cineva căruia îi spunea că are tuberculoză.
Încă mai fac oamenii tuberculoza?
Tată...
Pe vremuri, oamenii obişnuiau să cumpere sigilii de Crăciun, nu?
Pare vremuri demult apuse.
Dar le-am văzut pe internet.
Coreea e pe locul 1 când vine vorba de cei cu tulburare obsesiv-compulsiva.
Şi ea uite că încă lucrează ca şi cum nimic nu s-ar fi întâmplat.
Cu un copil ca Da-song în casă.
Aşa că aveţi un copil ca Da-song,
şi-un pacient cu TBC care spală vase, găteşte, scuipă microbi...
Opreşte-te, te rog!
Tata: ajung în trei minute.
Dacă ai ocazia, asta va fi cireaşa de pe tort.
Doamna
Al doilea etaj, în saună
- Ia un loc. - Da.
Dle Kim.
Vă rog să nu-i spuneţi soţului meu despre toate aceste lucruri, bine?
Am înţeles.
Dacă ar auzi c-am adus în casă un pacient cu TBC,
aş fi spânzurată şi tăiată în două!
Nu vă faceţi griji, doamnă.
Aş îndrăzni să mai adaug ceva.
Nu îmi pare rău de această femeie.
Am ţinut să vă spun adevărul pentru sănătatea şi igiena publică,
dar asta m-ar face să semăn cu un bârfitor...
Nu vă faceţi griji.
Să nu menţionezi tuberculoza.
O să găsesc eu nişte motive pentru a o concedia.
Simplu şi fără gălăgie.
E o metodă deja folosită. Aşa e cel mai bine.
Bine, atunci.
V-aţi... spălat pe mâini?
Dle Kim, ştiţi un loc unde se mănâncă costiţă afumată bine făcută?
Undeva, prin apropiere.
Sigur.
- Luaţi masa în oraş? - Da.
De unde am pofta asta pentru costiţă afumată aşa inopinant?
Fosta menajeră făcea nişte coaste afumate delicioase.
Cea care a plecat zilele astea?
Soţia mea nu mi-a spus de ce a renunţat la slujbă.
Sigur, e destul de uşor să angajezi una nouă.
Dar chiar şi aşa, e păcat. Era o menajeră bună.
Înţeleg.
Ţinea casa în ordine,
şi ştia să nu depăşească limita.
Nu suport oamenii care depăşesc limita.
Să fie un punct sensibil?
Mânca prea mult.
Ea mânca mereu cât doi.
Dar având în vedere toată treaba bună pe care o făcea...
Ar fi bine să vă găsiţi una nouă. O nouă menajera.
Avem probleme serioase acum.
Într-o săptămână, casă o să arate ca o cocină.
Hainele îmi vor mirosi urât.
Soţia mea nu ştie să facă nimic.
Nu ştie să facă curăţenie, şi găteşte oribil.
Totuşi, o iubiţi, nu?
Bineînţeles, o iubesc.
Îi spunem iubire.
În acest caz, asta ar ajuta?
The Care? Ce-i asta?
Am aflat recent despre ei.
Cum să-i descriu? E un fel de grup
care oferă diverse servicii clienţilor VIP, ca dumneavoastră.
De exemplu menajere, îngrijitori, sau şoferi, ca mine.
Se vede de pe cartea lor de vizită ca sunt de calitate.
Frumos design.
Cum ai aflat de acest grup?
Aveau nevoie de un şofer profesionist.
Aţi putea spune că s-au documentat?
Dar atunci când m-au sunat deja aranjasem să mă întâlnesc cu dvs.
Înţeleg...
Ai refuzat această ofertă pentru a veni să lucrezi pentru mine.
O să ţin minte asta.
Nemernicule!
O să-i dau soţiei mele această carte de vizită, bine?
Da, de aceea v-am arătat-o.
Nu e nevoie să-i spuneţi de unde o aveţi.
Puteţi să-i spuneţi că aţi găsit-o chiar dumneavoastră.
Sigur.
Mulţumită ţie pot să fac acum pe soţul cel bun.
Pe spatele cărţii, există un număr de telefon pentru programări.
Spuneţi-i să sune la acel număr...
Privirea la drum!
Bună ziua, aţi sunat la The Care.
Da, e biroul principal?
Dacă ea vrea, poate să fie cea mai tare din parcare.
Nu-i aşa că tonul vocii ei sună minunat? Se ia după mine.
Din câte am auzit, oferiţi servicii complete?
Deci nu sunteţi încă membră, nu?
Aşa e, ce paşi trebuie să urmez?
O să avem nevoie de câteva documente din partea dumneavoastră.
Aveţi pe ce să scrieţi?
Câţi membrii are familia, actele de identitate...
adeverinţe de salariu,
cartea de imobil, etc.
Cartea de imobil? Da.
Piersici!
Serviţi şi dumneavoastră, dle Kevin.
Mulţumesc.
Las-o la uşă data viitoare.
- Şi ciocăne! - Am înţeles.
Nu mai intra în timpul lecţiilor!
Am înţeles, domnişoară!
Park Da-song!
Tati!
Unde eşti?
Tati!
Fiule!
Staţie radio!
De cine te bucuri mai mult, pentru tatăl tău sau staţia radio?
Da-song, cum ai putut să fugi aşa de la lecţie?
Când ai cumpărat toate astea?
Nu-i mare lucru.
Ce?
Ce-i asta?
Ce face acum?
Da-song, nu face asta!
E la fel! Ei au acelaşi miros!
Ce spui acolo? Mergi sus la Jessica.
Şi Jessica miroase la fel.
Aşa că fiecare va trebui să folosească săpun diferit, da?
Tata, va trebui să folosim şi detergent de rufe diferit.
Şi balsam de rufe diferit.
Vrei să spui că trebuie să spăl rufele pentru fiecare separat?
Aşa ceva nu.
E miros de subsol.
Va trebui să ne mutăm de aici ca să scăpăm de acest miros.
Totuşi, nu-i aşa că suntem norocoşi dacă ne facem asemenea griji?
Sigur.
În vremurile noastre,
deschiderea unei agenţii de pază atrage 500 de absolvenţi de facultate.
Dar acum întreaga familie are un loc de muncă!
Aşa e, tată!
Dacă ne unim salariile?
Suma câştigată din casa lor către casa noastră va fi mare!
Să spunem o rugăciune de mulţumire pentru minunatul domn Park.
Dar şi pentru Min!
Ki-woo, amicul ăsta al tău s-a dovedit un băiat de treabă,
şi mulţumită lui acum noi... La naiba, nu din nou!
E un om mort!
Ki-woo este fioros!
Să nu exagerezi!
Foloseşte asta.
Să te ia dracu'!
Stăpâneşte-te!
Ce potop!
Vremea e senină, terminat. Norii se plimbă.
Dar nu-s nori de ploaie, terminat.
Am recepţionat, terminat.
Buzele surori tale seamănă cu ciocul unei raţe.
E super nervoasă, terminat.
Pot să rămân acasă şi să învăţ? Şi să-l sun pe Kevin?
Termină! Nu face o scenă tocmai acum când plecăm.
Dacă am stabilit să plecăm, să mergem să ne distrăm.
Da-hye, aceasta nu este o excursie oarecare.
Aşa e!
Cum ai putea să ratezi ziua de naştere a fratelui tău?
În niciun caz!
Până şi tatăl tău a reuşit să îşi ia timp liber.
Corect! Dacă nu vei merge, vei regreta!
În regulă. Ştii acea lanternă mare?
Pentru afară?
Da, pune şi lanterna aia.
Şi uită-te după trenciul lui Da-song.
Adoră să îl poarte când plouă.
Ai reţinut? Zoonie, Berry şi Fofoo.
Zoome şi Berry mănâncă asta.
Da, Natural Balance Original Ultra.
Corect, iar pentru Foofoo...
Kam-kamaboko, fâşii.
Da.
Când îl plimbi pe Zoonie, pune-i cureaua lungă.
Îi place să alerge de colo colo, ca să se simtă fericit.
E versiunea canină a lui Da-song!
Fiule!
De ce stai tolănit afară?
Nu e cald acolo?
Mă uit la cer.
E imens.
Mamă, vrei apă?
Scot scântei, nu?
Ki-jung, vrei apă?
Telepatia... mulţumesc.
Toate aceste feluri de băuturi.
Tată! Permite-mi să mai adaug încă una acestui amestec!
E minunat.
Ploaia cade uşor peste copaci, în timp ce noi bem whisky...
Ki-woo, ce-i în agenda aia galbenă?
Asta? E jurnalul lui Da-hye.
Jurnalul ei?
Ce ticălos. Cum să-i citeşti jurnalul?
Doar cât s-o înţeleg mai bine.
La naiba, voi ieşiţi împreună?
Sunt serios. Ea chiar mă place.
Cu ceva timp în urmă...
Nu contează.
Când o să intre la facultate, o să-i cer să ieşim împreună.
Serios.
Fiul meu!
Asta înseamnă că această casă va fi casa socrilor tăi?
Aşa e.
Să-mi bag picioarele, asta înseamnă că o să spăl vasele nurorii mele?
Sigur că da, vei spăla şi şosetele nurorii tale!
Îmi place de ea. E un copil bun.
E drăguţă, dar nu e sălbatică.
Păi, dacă tot suntem la capitolul vise...
Dacă eu şi Da-hye ne-am căsători,
am putea să angajăm nişte actori să joace rolul parinţilor mei.
Uitaţi-vă la ea.
Anul trecut a primit multe oferte pentru a juca diverse roluri la nunţi.
Am prins şi buchetul de la una pe care nu am întâlnit-o niciodată.
Dacă prinzi buchetul, primeşti un bonus de 10 dolari.
Aşa ai căpătat experienţă!
Să te prefaci e un lucru, dar familia asta e atât de credulă, nu?
Mai ales doamna.
Tu ai spus-o.
E atât de naivă, dar şi drăguţă.
E bogată, dar totuşi drăguţă.
Nu "bogată, dar totuşi drăguţă."
"Drăguţă pentru că e bogată." Ştii?
Mamă, dacă aş avea atâţia bani.
Aş fi şi eu drăguţă!
Poate chiar mai drăguţă!
Aşa e. Mama voastră are dreptate.
Oamenii bogaţi sunt naivi.
N-au nicio cută.
Toate se rezolvă cu bani.
Toate cutele dispar.
Ki-woo?
Îl ştii pe şoferul acela, Yoon? Yoon îl chema, nu?
Şoferul de dinaintea mea.
Da, Yoon.
Probabil acum lucrează în altă parte, nu?
Sigur, cred că da.
E tânăr, arată bine.
Probabil şi-a găsit un alt post bun.
La naiba, terminaţi!
Acum ce a mai păţit?
Noi suntem cei care avem nevoie de ajutor. Să vă pese de noi, da?
Tată! Haide, tată!
Concentrează-te pe noi, bine? Pe noi!
Nu pe şoferul Yoon, ci pe noi, te rog.
Sincronizare perfectă, nu?
Cand ea vorbeşte, afară fulgeră!
Noroc, Jessica!
Când am urcat mai devreme, şi făceai baie...
Aşa, ce-i cu asta?
Cum să zic? Erai potrivită acolo.
Casele bogătanilor ţi se potrivesc. Nu ca noi.
Taci mă...
Serios îţi spun.
Tati, mai devreme...
Stătea în cada din baie, şi se uita la televizor.
Arăta de parcă trăise o viaţă întreagă în acel loc.
Apropo, dacă asta va fi casa noastră,
dacă vom locui aici, ce cameră ţi-ai alege?
Ce cameră din acestă casă creată de marele arhitect Namgoong?
La naiba, nu ştiu.
Prima dată să avem casa. Apoi o să mă gândesc şi la asta.
Locuim deja aici, nu?
Ne îmbătăm în sufragerie.
Corect, locuim aici. De ce nu?
E casa noastră aici. E confortabilă.
Confortabilă? Te simţi confortabil?
Sigur, să presupunem că familia Park ar intra pe uşă în acest moment.
Ce va face tatăl vostru?
Ar fugi şi s-ar ascunde ca un gândac.
Copii, ştiţi atunci când acasă la noi,
aprindeţi lumina seara, şi gândacii se ascund?
Mă înţelegeţi?
M-am săturat de asta.
- De gândaci? - Da.
Ce e?
Care e problema?
Tată, nu face asta. Ai o singură viaţă.
Ce naiba?
V-am păcălit! Nu-i aşa?
Isuse, tata.
Te-am păcălit, Ki-woo? A arătat real?
Dacă era real, te omoram până acum.
Ce-i asta? Căţei nenorociţi.
Cine să fie la ora asta?
Ce e?
Ce caută ea aici?
Vechea menajera?
Ce caută aici?
Nu o să se oprească din sunat.
Răspunde-i.
Cine e?
Bună! Eu sunt...
Doamna nu e acasă, nu?
Poftim?
Am lucrat aici pentru o lungă perioadă de timp.
Vezi, deasupra monitorului, e o fotografie cu trei căţei, da?
Zoome, Berry, Foofoo.
Am înţeles, dar ce cauţi aici?
Eşti cea care m-a înlocuit, nu?
Oricum...
Îmi pare rău că sun atât de târziu în noapte.
Doar că...
Am uitat să iau ceva din beciul de sub bucătărie.
M-au alungat prea repede şi n-am avut timp...
Vrei să mă laşi să intru?
Ce facem?
Asta nu era în plan.
Scuze pentru deranj.
Pe aici.
Da, mulţumesc.
Îţi poţi lăsa jacheta...
Durează foarte puţin.
Multe vase acolo. O să ai mult de lucru.
Dar ce ai lăsat acolo jos?
Vrei să vii cu mine?
Mergi înainte.
Ajută-mă să împing de asta!
Trage! Din partea aia.
Ce?
Trage!
Mai cu forţa!
Eşti bine?
Te-am speriat?
Mulţumesc!
Mulţumesc.
Dragă!
Ce naiba?
Dragă!
Aşteaptă!
Dragă, sunt aici!
Ce înseamnă toate astea?
Dragă!
Dragă, sunt bine.
Nu, nu eşti!
Sunt bine, serios.
Cum poţi să spui asta?
Dar sunt tare înfometat.
Suge din asta!
Cât timp a trecut?
Cred că eşti mort de foame!
E în regulă.
E o doamnă drăguţă. Mi-a dat voie să intru.
Era un grătar
prins sub dulap.
De aceea.
Nu am putut să îl deschid din înăuntru.
- Ce se întâmplă aici? - Ştiu că pari şocată.
Şi eu aş fi la fel.
Dar între noi două fie vorba... Chung-sook, nu?
De unde ştii cum mă numesc?
Încă mă mai conversez cu Da-song.
Ştiam că au plecat în excursie, aşa că am venit azi.
Voiam să discut cu tine în privat.
Să vorbim despre asta.
Nu îţi face griji, Chung-sook.
Am tăiat cablul camerei video de la intrare.
Nimeni nu o să ştie că am venit. N-am făcut bine, soro?
Nu-mi spune soro!
Soro, numele meu e Moon-gwang.
Iar el e soţul meu, Oh Geun-sae. Salută, dragostea mea.
Asta are un gust minunat. Ce ai păţit la faţă?
Mai târziu îţi povestesc.
Deci furai mâncare din bucătărie în fiecare zi.
Pentru a-ţi hrăni soţul.
Nu am făcut asta! Am cumpărat toată mâncarea din salariul meu.
Nu e corect!
Dar de cât timp e soţul tău aici?
Stai puţin. Să fie 4 ani?
4 ani, 3 luni şi 17 zile.
Aşa e, suntem în luna iunie.
Acum 4 ani când dl Namgoong s-a mutat la Paris,
în perioada când familia dlui Park s-a mutat aici,
l-am adus pe soţul meu în acest beci.
Multe vile au asemenea beciuri, unde te poţi ascunde
de un eventual atac nord coreean, sau dacă vin prăduitori peste tine.
Dar se pare că dl Namgoong a fost puţin luat prin surprindere,
pentru că nu a menţionat acest lucru familiei dlui Park.
Aşa că doar eu am ştiut de existenţa beciului.
Aşa s-au întâmplat lucrurile.
Dar acum că am aflat, nu am de ales decât să sun la poliţie!
Nu, te rog, soro!
Ca membrii ai comunităţii sărace şi neajutorate, te rog, nu.
Nu sunt săracă!
Eu sunt săracă şi neajutorată!
Nu avem casă, nu avem bani, avem doar datorii!
Soro, te rog!
Chiar şi după patru ani de ascunziş, cămătarii nu au renunţat să ne caute.
Încă sunt în căutarea lui, ameninţându-l că îl vor înjunghia.
Ai luat de la cămătari?
E vina mea.
Cofetăria din Taiwan.
A ars din temelii.
Am fost copleşiţi de datorii.
Te rog, ia asta.
Ce e?
Nu e mult, dar e o sumă modică.
Dar o să îţi trimit în fiecare lună.
În schimbul vizitei tale aici, o dată la 2 zile.
Te rog să-i aduci ceva de mâncare.
Nu, o dată pe săptămână.
E un frigider aici. Doar o dată pe săptămână.
Mamă, dar ai un tupeu fantastic! O să sun la poliţie.
Soro!
Ce e asta?
Stai aşa... Jessica?
Dl Kim?
Ce naiba?
Tată, genunchiul meu!
Eşti bine? Scuze.
Tată, piciorul meu.
Nu-mi spune tată!
Mi s-a părut mie ciudat când şoferul a fost concediat.
- Hai să vorbim. - Ce naiba!
Sunteţi o familie de şarlatani?
Deci, soro...
Nu-mi spune mie soro, târfă mizerabilă!
O să trimit acest filmuleţ doamnei, ce zici de asta?
Tată, piciorul meu.
Nu funcţionează semnalul aici în beci, nu?
- Ba da, funcţionează. - La naiba.
Doamnă, slujbele noastre de aici...
Taci din gură! E prea târziu acum!
Veţi ajunge la închisoare! Vă dau pe mâna poliţiei!
Doamnă, eşti nebună?
Când vor vedea filmuleţul, dl Park şi soţia lui vor fi extrem de şocaţi!
Cu ce v-au greşit aceşti oameni drăguţi?
De ce le faceţi asta?
Stai pe loc!
Sau voi apăsa pe buton.
Urmează-mă.
Stai calmă, doamnă.
Nu împinge!
Să mergem sus, dragostea mea.
E timpul să mai respiri şi tu nişte aer proaspăt!
Dragă, acest buton de trimitere e ca un lansator de rachetă.
Ce vrei să spui, iubire?
Dacă îi ameninţăm c-o să apăsăm pe el aceşti oameni fac orice pentru noi.
E ca o rachetă nord coreeană. Un lansator nord coreean!
Astăzi marele şi iubit lider Kim Jong-un,
după ce a fost martorul acestor grozăvii ale familiei de şarlatani,
nu s-a mai putut abţine în a-şi arăta profunda indignare
în faţa acestei mari provocări!
Îmi era dor de glumele tale, iubire!
De aceea, conducătorul nostru iubit, în această eră a denuclearizării,
a poruncit ca ultimul focar nuclear rămas
să fie băgat pe gâtul acestei familii nenorocite!
Nimeni nu poate imita mai bine ca tine o prezentatoare de ştiri nord coreeană!
Cu aceste gâtlejuri împuţite servind ca ultim cimitir nuclear,
marele nostru lider face pasul spre denuclearizare şi aduce pacea în lume.
Mâinile sus, nenorociţilor!
Mai sus!
Familie de gunoi.
Soţul?
Soţ.
Soţia?
Da.
Fiul?
Da.
- Fiica? - Fiica.
Sălbaticilor.
Asta e tot ce puteţi face, să beţi până nu mai puteţi?
În această casă plină de spiritul creativ al dlui Namgoong?
Cretinilor!
Ce ştiţi voi despre artă?
Ce să ştie ei?
Când cerul era senin, ne delectam sub razele soarelui, nu?
În acele momente puteam simţi atingerea artistică.
Dă-mi-l!
Foarte bine! Şterge-l!
Ai grijă, să nu-l trimiţi din greşeală.
Alo?
Auzi, tu ştii să faci ram-don?
Ram-don?
Lui Da-song îi plac foarte mult.
Dacă pui apă la fiert acum, o să fie gata până ajungem.
E o bucată de muşchi în frgider.
Dar, excursia...?
Doamne, ce dezastru!
Râul a ieşit din matcă şi toată lumea a strâns corturile,
dar Da-song a început să plângă şi nu voia să meargă acasă.
Mâncarea să fie gata, bine?
Asta înseamnă că sunteţi aproape?
8 minute, conform GPS-ului.
Ajungeţi în 8 minute...
Pune apă la fiert acum!
Ce naiba e ram-don?
Mişcă-te, rapid!
Grăbeşte-te!
Ramen / Udon Carne / Tăiţei
Tată, nu mai pot să o car!
Ce faci?
Tată!
Sus, repede! Ajută pe scări.
Ţine asta!
Bine aţi venit!
Da-song, uite! Să mâncăm ram-don!
Da-song!
Doamnă!
De ce nu mâncaţi nişte ram-don?
Ar trebui?
Nu, stai. Îi pot da soţului meu.
E multă carne aici.
- Este gătită? - Medie.
Acasă după o zi istovitoare... Te iubesc, domnule Park!
Acasă de la serviciu, Dl Park e liber acum.
Acasă după o zi istovitoare. Te iubesc mult, domnule Park!
- Ce faci? - Taci din gură!
Dragă, vrei nişte ram-don?
Da-song nu vrea?
Nu.
Nu, sunt obosit. Merg să mă pun în pat.
La ce te uiţi?
Dle Park, tu mă hrăneşti şi-mi oferi adăpost.
Respect!
Faci asta zilnic?
Da, îi trimit mici semne de mulţumire.
Cineva la vârsta ta ar trebui să ştie despre asta.
Să ştiu ce?
Codul Morse.
Senzorul ăsta o ia razna.
Da-song o să-l recunoască, pentru că e un cercetaş.
E ridicol, nu-i aşa?
Alergând în cerc. Încercând să multumessti un copil.
Nu e un prinţ.
El e mezinul. Aşa se întâmplă mereu.
Te rog să înţelegi.
Da-song nu e... bine.
Are parte de terapie şi de art terapie.
A avut loc un incident.
Ce incident?
Tu crezi în fantome?
Da-song a văzut o fantomă în casă când era în clasa întâi.
Avea loc petrecerea de ziua lui.
Târziu în noapte, când toată lumea dormea,
Da-song a coborât în bucătărie şi a scos tortul din frigider.
Crema de pe tort era delicioasă.
Chiar şi în pat, el nu putea să renunţe să se mai gândească la ea.
Da-song stătea jos pe podea, şi mânca din tort...
A urlat cât a putut de tare, şi a luat-o la fugă pe scări,
şi era tot...
ochii i se învârteau, avea convulsii, spume la gură.
Ai văzut vreodată un copil să aibă o asemenea criză?
Nu.
Au nevoie de tratament în primele 15 minute, altfel mor.
Acesta e timpul în care trebuie să ajungi la urgenţe, 15 minute.
Cum să trăieşti într-un asemenea loc?
Multă lume trăieşte în subsoluri.
Mai ales dacă pui la socoteală şi beciurile.
Ce vei face? Nu ai niciun plan?
Mă simt bine aici.
Mă simt de parcă m-aş fi născut aici.
Poate că aici m-am şi însurat.
Cât priveşte pensia de la stat, nu mă calific pentru ea.
La vârsta mea, doar iubirea mă mai poate salva.
Aşa că... Lasă-mă să trăiesc aici jos.
Oricum...
Soţul meu era plecat cu afacerile, aşa că a trebuit să mă ocup singură.
Din acel moment plecăm de fiecare dată când este ziua lui de naştere.
Anul trecut la casa mamei mele, anul acesta, excursia.
Tatăl lui Da-song spune că toate astea fac parte din procesul lui de creştere.
Se spune că o fantomă în casă e semn de prosperitate.
De fapt, în ultima vreme stăm foarte bine financiar.
Slavă Domnului.
Doar rămâi aici acum.
Zoonie, ce e?
E ceva acolo jos?
Ce e?
La naiba!
- Mama! - Da?
- Cum ai putut? - Ce anume?
Şi mie îmi plăcea ram-don! Cum ai putut să nu mă întrebi?
Păi...
Da-song n-a vrut, l-ai întrebat pe tata, apoi ai mâncat tot.
Vrei să îţi pregătească şi ţie?
Nu asta e problema!
- Nu va mai certaţi pe mâncare! - De ce nu m-ai întrebat şi pe mine?
Termină! Mergi şi schimbă-te.
Pe aici!
Aici jos! Repede!
Unu, doi, trei! Unu, doi, trei!
Da-song?
Da-song, termina!
A luat-o razna iar! Adu-i o umbrelă.
Park Da-song!
Ce monstru. Ce naiba face?
Da-song, e timpul pentru somn! Ştii cât este ceasul?
Aici.
Dragă, aici.
Eşti încăpăţânat! Uită-te ce ploaie e afară!
Doamne, Kevin! Da-song a ieşit cu cortul în grădină.
Pe canalul 3 pentru urgenţe! Stai să îl deschid.
Stai aşa. Nu pot să cred!
Lasă-l să îşi facă numărul. Intră el în casă când oboseşte.
- Te vreau aici, iubire. - Sunt cu tine.
Da-hye!
Lasă telefonul jos. Mergi la pat.
Mergi să dormi în camera ta. Ne ocupăm noi de treburi.
Aici e sufrageria, recepţionezi?
Recepţionat, terminat.
Tati rămâne pe recepţie în caz de urgenţă, terminat.
Recepţionat, terminat.
O să ţină cortul acela?
E comandat din America, o să fie bine.
- Să dormim aici? - Ce?
De aici vedem cortul foarte bine.
E o idee bună. Mă simt mult mai bine.
Aşa-i?
Să-l supraveghem în timp ce dormim.
Ce copil...
Stai puţin.
De unde vine mirosul ăsta?
Ce miros?
Mirosul dlui Kim.
- Dl Kim? - Da.
Nu prea înţeleg ce vrei să spui.
Serios? Sigur i-ai simţit mirosul.
Mirosul acela care emana în maşină, cum să îl descriu?
- Miros de om bătrân? - Nu, nu e asta.
Ce e?
Ca o ridiche stricată?
Nu.
Ştii mirosul ăla de cârpă opărită?
Cam aşa miroase.
Totuşi, chiar dacă pare pe punctul de a depăşi limita,
nu o face niciodată. Iar asta e de bine.
- Îi ofer credit. - Da.
Dar mirosul acela depăşeşte orice limită.
Trece dincolo de bancheta lui.
Cât de rău poate să fie?
Nu ştiu.
E greu de descris.
Se mai simte câteodată la metrou.
Au trecut ani de când nu am mai mers cu metroul.
Oamenii care circulă cu metroul au un miros special.
Da.
Nu-i aşa că se simte ca pe bancheta din spate?
Dacă Da-song intră în cameră?
Stai liniştită!
Pot să îmi retrag mâna.
Nu ar trebui...
Fă-o în cerc.
Aşa.
Ştii unde.
Încă porţi chiloţii ăia ieftini?
Ce?
Cei pe care i-a lăsat prietena şoferului Yoon pe banchetă.
Dacă-i porţi pe aceia, o să mă excit teribil de tare.
Serios?
Fă-mi rost de droguri.
Cumpără-mi droguri!
Baga asta în gură.
Îţi place?
Au adormit. Ieşiţi acum.
Urgenţă! Urgenţă, terminat!
- Urgenţă! - Ce?
Ce e, terminat!
Da-song, ce s-a întâmplat?
Nu pot să dorm, terminat.
Păi hai în casă, terminat?
Hai să dormi pe un pat confortabil. Terminat.
Corect!
Dar nu vreau. Terminat.
Park Da-song.
Hai să dormim...
Cum s-a terminat totul?
Ce?
Cu oamenii din beci.
I-am legat.
Ce facem acum?
Ce?
Ce facem în continuare, ce plan ai?
Mă întrebam...
Ce ar face Min într-o asemenea situaţie?
Min nu ar fi într-o asemenea situaţie!
Copii, am reuşit, am ieşit de acolo teferi, da?
Şi în afară de noi, nimeni nu mai ştie ce s-a întâmplat acolo jos. Bine?
Aşa că nu s-a întâmplat nimic. Înţelegeţi ce vă spun?
Eu am propriul meu plan.
Voi nu trebuie decât să uitaţi tot, bine?
Să mergem acasă.
Să mergem să ne spălăm.
Ce faci aici? Grăbeşte-te!
Ce se întâmplă?
Tu ramâi acolo. Asta e apă din canalizare.
Ai lăsat geamul deschis?
Ajută-mă, Ki-taek!
Ki-woo!
Ki-woo, închide geamul!
Te-au prins?
Sunt ameţită.
Aşteaptă puţin.
La naiba, sunt ameţită.
Ki-jung, ai grijă.
Nu atinge nimic.
Iubire, am o lovitură.
Nu te pot vedea.
Iubire, femeia aia, Chung-sook...
Doamne.
Ce femeie perversă.
M-a împins pe scări.
Repetă după mine.
Chung-sook...
Ki-woo!
Ce cauţi aici?
Ce?
A J U T O R...
Tati.
Yeah?
Care e planul tău?
Despre ce vorbeşti?
Mai devreme, ai zis că ai un plan.
Ce o să faci? Cu...
Beciul.
Ki-woo, ştii ce plan nu eşuează niciodată?
Cel care nu există.
Să nu îţi faci planuri.
Şi ştii de ce?
Dacă îţi vei face un plan, viaţa va face să nu funcţioneze.
Uită-te în jur.
Crezi că oamenii aceştia au gândit, "Hai să petrecem noaptea în sală?"
Şi iată-i...
Toată lumea doarme pe podea, inclusiv noi.
De aceea oamenii n-ar trebui să îşi facă niciun plan.
Neavând niciun plan, nu are ce să meargă rău.
Iar dacă ceva se întâmplă, nu contează...
Fie că ucizi pe cineva. fie că îţi trădezi ţara.
Nimic nu contează. Pricepi?
Tată.
Îmi pare rău.
Pentru ce?
Pentru tot.
Pentru tot şi toate.
Dar o să am grijă să fie bine.
Despre ce vorbeşti acolo?
Şi de ce îmbrăţişezi piatra aia?
Asta?
Se tot lipeşte de mine.
Cred că ai nevoie de somn.
Serios.
Se tot ţine după mine.
Domnişoară Jessica! Scuze că sun duminică dimineaţa.
Eşti liberă azi la prânz?
Improvizăm o mică petrecere pentru ziua de naştere a lui Da-song.
O petrecere?
Dacă vii şi tu, Da-song o să fie foarte fericit.
Avem peşte, legume gratinate, ce mai, un meniu foarte bogat.
Vino, te rog, în jurul orei 13,
şi ţin să menţionez că vei fi plătită la fel ca pentru o zi în care predai.
Ştii ce spun? Pe curând!
- Mamă. - Da?
Pentru această petrecere, n-ar trebui să-l invit şi pe Kevin?
Ce idee bună! De ce nu? Îl suni tu?
Mai dormi, iubire! Poate eşti estenuat după ziua de ieri.
Dacă facem o petrecere, nu va trebui să faci curse?
Aşa e, la magazinul de băuturi, supermarket, brutărie, florărie...
Deja l-am rugat pe dl Kim să ajungă cât de repede poate.
O să îl plătesc extra.
Perfect.
Toată lumea să stea liniştită! Vă explic imediat.
Da-hye: Facem o petrecere acasă, mama mi-a zis să te invit şi pe tine!
Jos în beci...
avem zece mese pentru terasă.
Prima dată scoate-le de acolo, apoi aranjează-le în grădină...
Nu, vino aici la geam. Vreau să îţi arăt.
Cu cortul lui Da-song poziţionat în mijloc,
aşezi mesele pe margini.
Ca într-o formaţiune de vâsle!
Cum făcea Amiralul Yi, ştii? Bătălia de pe insula Hansan!
Gândeşte-te că acel cort e un vas de luptă japonez.
Şi mesele noastre vor fi vâslele.
Apoi în apropierea cortului vor fi grătarul, lemnele de foc şi restul.
Pune-le pe toate aici!
Şi adu-l şi pe soţul tău!
Da!
Şi e fără cadouri, e nevoie doar de prezenţa voastră!
Nu există cod de vestimentaţie!
E ceva improvizat. Poţi purta şi pantaloni scurţi!
Şi fără cadouri! Doar veniţi, avem bunătăţi!
Îmi cunoşti abilităţile culinare!
Corect! Ne îmbătăm în mijlocul zilei.
Dacă o să cânţi, o să fie minunat! Ştii acel cântec...
Mai încet, încă doarme!
Azi cerul e atât de albastru, şi atmosfera nu e încărcată!
Mulţumită ploii de ieri.
Corect.
Aşa că am lăsat excursia şi facem o petrecere în grădină.
Lămâi pentru limonadă.
Aşa e, ploaia a fost binevenită!
Şi fără cadouri, vorbesc serios!
Da, scoate-ţi maşina din garaj.
Haide!
Bine, cu spatele. Să nu blochezi limuzina!
Am ajuns! A trecut ceva vreme!
Ţi-am spus fără cadouri!
Ai atenţia distrasă.
Ce?
Când mă sărutai, atenţia ta era în altă parte.
Nu.
Ce vrei să spui? Şi acum e la fel.
Toată lumea arată minunat, nu?
Chiar şi pentru ceva improvizat, sunt minunaţi.
Şi arată atât de naturali.
Da-hye.
Eu am ce căuta aici?
Ce?
Mă potrivesc aici, în acest loc?
Unde pleci?
Trebuie să merg jos.
Rămâi cu mine.
Trebuie să merg acolo jos.
De ce să mergi la acei oameni plictisitori? Nu poţi să rămâi aici?
Nu la acei oameni, ci mai jos.
Ce e asta?
Doamne, nu pot să cred că fac asta la vârsta mea.
Este stânjenitor.
Îmi pare rău, dle Kim.
Mama lui Da-song a insistat, nu am reuşit s-o conving.
Dar ideea e simplă.
O să fie o paradă în timp ce Jessica o să ţină tortul aniversar.
Apoi noi vom sări din tufişuri şi-o vom ataca pe Jessica.
Şi ţinem topoarele ridicate!
Am înţeles.
Apoi, Da-song, indianul cel bun, o să sară la bătaie şi ne vom lupta.
La final, Jessica e salvată cu tortul aniversar, şi lumea va fi bucuroasă.
Ceva de genul.
Ridicol, nu?
Cred că soţiei tale îi plac evenimentele şi surprizele.
Da, îi plac.
Dar asta e ideea ei.
Trebuie să dai ce ai mai bun, în acest caz.
O iubeşti într-adevăr.
Dle Kim.
Vei fi plătit suplimentar.
Gândeşte-te la asta ca făcând parte din slujba ta.
Ai mai fost jos în beci?
- Nu încă. - Nu ar trebui să vorbim cu ei?
Să ajungem la o înţelegere?
Ai dreptate!
Aseară am luat-o razna toţi.
Tata zicea ceva de un plan...
- O să merg acolo jos. - Aşteaptă.
Du-le asta.
- Probabil le e foame. - Ai dreptate.
Lasă-i să mănânce prima dată.
O cafea cu prima ocazie!
Aici erai, Jessica.
- E delicios. - Nu-i aşa?
Trebuie să îţi cer o mare favoare.
Ce e?
Acesta e... cum să-i spun?
Tortul de recuperare din trauma lui Da-song?
Aşa că tu trebuie să îl prezinţi. Cel mai important lucru de azi!
Sunteţi în regulă?
Sunteţi...?
Aşteaptă, domnule!
Kevin? Kevin!
Da-song, la mulţi ani!
Felicitări!
La naiba...
Opreşte-te!
Chung-sook!
Ki-jung!
Vino aici, Chung-sook!
Opreşte sângerarea! Apasă pe rană!
Da-song!
Dragă!
Să mergem, nu!
Doare.
La urgenţe!
Să mergem la maşină!
Dle Kim! Ce faceţi?
Nu putem să aşteptăm după ambulanţă!
Nu mai apăsa, tată!
Faci să doară şi mai tare.
Cheile de la maşină! Cheile!
Aruncă-le! Aruncă-mi cheile!
Eşti bine?
Nu atinge!
Bună ziua, dle Park.
Mă cunoşti?
Respect!
Deschizând ochii pentru prima dată după o lună,
am văzut un detectiv.
Ai dreptul la un avocat...
Care numai a detectiv nu arăta.
Râde?
O secundă.
Apoi doctorul care numai a doctor nu arăta, a vorbit.
Uneori se poate întâmpla aşa ceva după o operaţie pe creier.
Ei râd în continuu. Fără un motiv anume.
Mă auzi?
Mă poţi auzi?
Asta înseamnă că trebuie să o fac din nou?
Să fac ce?
Să-i citesc drepturile.
Ai dreptul să păstrezi tăcerea.
Orice spui poate şi va fi folosit împotriva ta...
Uite, iar râde!
Am râs chiar şi atunci când am auzit cât a putut să sângereze Ki-jung.
Chiar şi atunci când am auzit cuvintele, fals, violare de locuinţă, auto-aparare.
Am avut noroc că am scăpat pe cauţiune...
Am râs chiar şi atunci când am avut ocazia să-i văd portretul lui Ki-jung.
Kim Ki-jung. ODIHNĂ VEŞNICĂ
Am continuat să râd.
Totuşi, când m-am întors acasă şi am văzut ştirile,
atunci nu am mai râs.
Acest tragic eveniment care s-a întâmplat în zona bună a oraşului
este un caz neobişnuit.
Întrucât omul fără adăpost care a generat acest eveniment a murit la faţa locului,
poliţia încearcă să stabilească motivele din spatele atacului.
Despre şoferul Kim, atacatorul dlui Park, se spune că erau în relaţii foarte bune.
Pentru moment investigaţia poliţiei este focusată pe găsirea lui Kim.
Kim, după ce a ieşit pe acestă uşă şi a coborât pe aceste scări,
s-a făcut nevăzut, dispărând undeva pe acea alee.
Poliţia a căutat pe camerele de supraveghere dar fără succes,
şi nici nu au găsit un martor ocular.
Având în vedere situaţia,
nu ar fi o exagerare să spunem că acest Kim a dispărut fără urmă.
De fapt, atât eu cât şi mama habar n-aveam unde e tata.
Dar detectivii erau în continuare pe urmele noastre.
În cele din urmă ştirile s-au oprit, şi cu asta şi urmăririle,
Iar eu am continuat să merg pe acel munte.
De acolo de sus, ai cea mai bună privelişte asupra casei.
În ziua aceea, în ciuda frigului, am simţit că vreau să stau mai mult.
Punct... punct... punct.
Fiule!
Cred că tu şi nimeni altcineva. va putea citi această scrisoare.
Ai fost un cercetaş, aşa că tot o să o scriu.
Ţi s-au vindecat rănile?
Sunt sigur că mama ta e plină de vigoare.
Eu o duc bine aici.
Deşi dacă stau şi mă gândesc la Ki-jung încep să plâng.
Chiar şi acum, ce s-a întâmplat în ziua aceea mi se pare ireal.
Mi se pare c-a fost un vis,
şi totuşi nu a fost.
În ziua aceea, când mă îndreptam, spre poartă, dintr-o dată am ştiut.
Am ştiut unde trebuia să merg...
O casă în care s-a produs un asemenea eveniment
cu siguranţă nu va fi una uşor de vândut.
Îmi pare rău, dle Park.
Am luptat să rezist într-o casă pustie.
Chiar şi aşa, mă bucur că această casă a rămas goală.
Care era numele ei? Moon-gwang?
Am putut să-i fac o groapă pe măsură.
Am auzit că îngroparea lângă arbori e la modă, am făcut ce am putut.
Dar acei rechini imobiliari sigur sunt inteligenţi.
Au reuşit să păcălească nişte oameni care tocmai se mutaseră în Coreea
şi au reuşit să vândă casa.
În afară de serviciu şi şcoală,
familia era în general plecată.
Dar nenorocita de menajeră era acolo zi şi noapte.
De fiecare dată când urcam scările, îmi luam viaţa în propriile mâini.
S-a dovedit că germanii consumă şi altceva pe lângă cârnaţi şi bere.
Ce uşurare!
Stând aici jos tot timpul, totul părea că se învârte în jur.
Azi, cel puţin, am reuşit să îţi scriu.
Dacă o să îţi trimit scrisoarea în acest fel, în fiecare seară,
poate că într-una din seri o vei citi.
Pe curând.
Ai ajuns acasă, Ki-woo?
Da.
Tată, azi am făcut un plan.
Un plan important.
Voi câştiga bani.
Mulţi bani.
Facultate, un serviciu, căsătorie, toate sunt în regulă,
dar prima dată voi câştiga bani.
O să vedeţi în interior, e foarte spaţioasă.
Nu prezentăm această casa oricui.
Când o să am bani suficienţi voi cumpăra această casă.
Într-o zi ne vom muta acolo, mama şi eu vom fi în grădină.
Pentru că răsăritul se vede minunat de acolo.
Tot ce trebuie să faci tu
e să urci acele scări.
Până atunci, ai grijă de tine.
Pe curând.
Traducerea şi adaptarea Beckenstein