Vi är så besatta av fiendskap just nu-
- att vi ofta glömmer hur mycket som förenar hela mänskligheten.
Vi behöver kanske ett yttre universellt hot-
- för att få oss att erkänna detta gemensamma band.
Jag tänker ibland på hur fort våra dispyter i världen skulle skingras-
- om vi stod inför ett främmande och utomjordiskt hot.
Ändå frågar jag: finns inte en främmande kraft redan ibland oss?
Vad kan vara mer främmande för mänsklighetens strävanden-
-än krig och hotet om krig?
- Matt! Vad händer? - Jävlar.
- Hej, Arnold. Hur är det? - Gissa. Hur lång tid tar det?
När jag vet så får du veta.
- Har du cigg? - Nej. Det här är löjligt.
- Jag har bott här i... - 55 år.
Inte den tonen till mig, pojk.
55 år. Och jag förstår inte syftet med förbifarten.
- Det är framsteg. - Fan heller.
Jag har frukt här som snart ruttnar. Jag har suttit här i 42 minuter.
- Hon är kvart i tre! - Jag ska prata med min chef.
- Ja, gör det! - Herrejesus...
Jimmy, kan du ta över? Jag måste gå.
- Arnold ger bort gratis frukt. - Ja, okej då.
- Vet chefen om att du drar? - Bara om du säger det.
I kväll! Kom inte för sent!
Hej, Arnold.
- Mangor. - Mangor? De är inte mogna, idiot!
Vem gav dig befälet? Inte konstigt att vägbygget tar sån jävla tid.
Jag har bott här i 55 år.
- Jo, men... - Jobba igen, jävla pucko!
Jobbar inte du?
Din syster vill att du kommer i tid.
Förra veckan var inte mitt fel.
- Har du sagt nej till Amelia? - Jag är hennes bror, så visst.
Fast du är rökt.
Inget ont om din syster, men hon gör en grej med benen...
Läskiga bilder.
Så går det. Ge mig aspirinburken.
- Spelar du i kväll? - Tydligen. Ge mig en.
Kom igen nu.
- Äntligen får jag se bjässen jobba. - Spänn av.
- Vad? - Vi har stannat.
- Varför? - För att sträcka på benen.
- Nej tack. - Jag behöver inte.
"Gå. Nu."
- Visst, Peter. - Tack, Bella.
Kom nu, Samuel.
Ge mig den där! Du dör inte av lite verklighet.
Två dollar.
Vad är det med den här hålan?
Jag vet inte, vännen. Vi ser oss omkring och kollar.
- Visst. Vi ses här sen. - Middag här klockan sex.
- Och inga dumheter. - Mamma, det är en lanthåla.
Vad kan hända?
Tack ska du ha.
Släpp det.
RÄDDA VÅR STAD
Hej, det är jag. Jag tänkte vlogga, för vi är i ett parallellt universum.
Den här stan tror att det är 1986.
Alla använder säkert fasta telefoner och har samma kusin.
Det var elakt.
- Hur som helst... - Ska jag filma åt dig?
- Nej tack. - Jag kan rita av dig. Jag tecknar.
- Det låter legitimt och inte läskigt. - Man måste ju försörja sig.
- Är du här på semester? - Typ.
Jag kollar bara vad folk gör en fredagskväll långt ute på bystan.
- Det här. - Ja.
Wow! De är jättefina.
- De är okej. - Dennis.
- Ja, jag går. - Du får inte sälja här.
- Vi bara pratade, konstapeln. - Dennis kan reglerna.
Jag sa ju... att jag går.
Trevligt att prata med dig.
Sätt fart. Fortsätt gå, Dennis.
Rör inte bilen. Gå nu. Femte gången den här veckan!
Burgare med ananas. Caesarsallad utan majonnäs. En cola till?
Mina fötter mördar mig. Bill vill ha en milkshake till.
En schnitzel från hjärtinfarkten.
"Den som ingår avtal förmodas ha rättsförmåga till det."
- Hej, Amelia. - Hej, Marcus. Hur var skolan?
- Avtalsrätt för affärsliv och handel. - Det ser bra ut.
Rätt avspänt för ett kafé, va?
- Hur går det med juridiken? - Fråga om två år.
- Här är han som jobbar åt fienden. - Jobb är jobb, mamma.
- Vet du att jag spelar i kväll? - Säkert? Du är inte så ung längre.
Är det så smart?
Det kan vara en av mina sista matcher. Jag lovar att vara försiktig.
- Då kommer jag och tittar. - Skyll dig själv då.
Tack, Helen. Tack för stödet.
Sist han spelade hamnade han i koma. Jag bara säger det.
- Hej, älskling. - Hej!
- Sätt ner mig! - Har du saknat mig?
- Det vet du. - Vad vill du?
- Hey, Jacko. Lycka till i kväll. - Tack. Vi ska kötta dem.
Jag kan inte säga nej till mina fans.
Jag är ditt största fan.
- Okej, lyssna... - Jag lyssnar.
Jag bara... jag är gravid.
- Vad är du? - Jag är gravid.
- Är du säker? - Ja, Jackson, jag är rätt säker.
Det är fantastiskt!
- Vänta. Jag skadade inte barnet? - Jag är säker på att det är okej.
- Hur går det för dig där inne? - Barnet hör dig inte.
- Det är stort som en jordnöt. - Jo, men vilken jordnöt.
- Vad händer här då? - Vi... startar vårt eget lag.
- Grattis! - Tack, Jimmy.
- Vad fan var det där? - Vet inte. Men vi får nog gå nu.
- Vi ses där. Jag måste byta om. - Hej då, älskling. Älsklingar.
- Grattis igen, Ness! - Tack, Jimmy! Lycka till!
Hej. Äpplen?
En röst på mig och mitt parti är det bästa som kan hända stan.
Vi har förslag och projekt som lockar tillbaka företag till stan-
-vilket ger fler jobb.
- Jisses... - Simmons!
På match Meddelande inte skickat
Förlåt.
Där är du. Tack för att du kom.
Folk älskar dig och de behöver roa sig.
Först läggs fabriken ner och sen den jäkla förbifarten.
Vi hoppas att du inte hjälper till med bygget för mycket.
Gör du det? Hur är det med skallen?
Du kan spela i kväll? Ta inte livet av dig där ute.
- Jag lovar. - Du fattar.
God kväll, mina damer och herrar, flickor och pojkar.
Det här är Seth Grimes från 97,1.
Countryköret med värsta smöret. Ratta in mig 19-23 vardagar.
I kväll möter våra Drop Bears Kookaburras i en välgörenhetsmatch.
Vänta. Vi har en speciell spelare ute på plan i kväll.
En gammal goding, bjässen själv.
En applåd för exkaptenen Matty Simmons!
Heja Matty!
- Jag tror att du glömde din hjälm. - Mycket roligt...!
En talangscout från Melbourne är här, så håll dig ur vägen för mig, okej?
- Tönt. - Okej, samlas här, killar!
Jag förstår inte varför vi låter henne gå iväg själv.
För att det är Bella.
Tror du hon hånglar med stadshunken under läktaren?
- Nej. - Mamma, titta!
Jag kanske ska leta efter henne. Vi ses vid bilen sen.
Där är studsen.
Simmons tar bollen.
Jättespark av Jimmy Stiles.
Upp! Upp, älskling!
Jackson flyger över hopen. Fantastiskt.
Och sätter den säkert mellan stolparna.
Simmons är lite trögstartad, men det är mycket kvar.
- Ja! - Titta, du fick nallen.
- Kookaburras börjar ta över. - Simmons! Jobba nu!
- Jacko? - Klar.
- Jävlar. - Vad fan var det?
- Stick, Blondie. - Va?
En livlig diskussion mellan den gamle och nye kaptenen.
Ni två, sluta nu! Kom igen. Vi ligger under med två.
- Där är du. Din mamma är orolig. - Jag messade. Här är ingen täckning.
Resten av resan håller vi ihop. Vandra inte iväg själv.
Tror du att du kan komma hem och bestämma över oss?
Va? Vad hände?
Välgörenhetsjobb... Inget mer sånt här, Seth. Aldrig mer.
- Vet ni nåt om det här? - Nej, inget.
Marcus, vad är det där?
Ta skydd!
Stanna här! Stanna här!-Matt!
Vanessa, stanna där!
Spring, Jimmy! Spring!
Matt! Matt!
Marcus!
- Amelia! - Marcus, kom hit!
Kom! Häråt.
- Bella! - Pappa!
Bella!
Bella, nu springer vi! Kom!
Marcus! Vad fan...?
Var är din mamma?
- Mamma! - Vänta, vänta, vänta!
- Var är din mamma? - Mamma!
Matt, släpp mig!-Mamma!
- Mamma! - Kom!
Bella!
Spring! Spring!
- Vart ska vi? - Bort härifrån bara.
- Jävlar. - Hey! Hey!
- Kom hit! Hörni! - Hitåt!
Jenny! Samuel!
Matty! Jag är skjuten. Hjälp mig. Tänk om det är en artär. Jag är rökt.
- Är det här din bil? - Ja.-Jenny! Samuel!
- Nu åker vi. - Pappa!
Är hon din dotter? Vi måste åka. Kom igen.
Jag kan inte köra utan dem.
Jag hjälper dig få tillbaka familjen. Men vi måste åka. Annars dör hon!
Hoppa in!
Kom!
- Vanessa! - Stäng dörren!
- Vanessa, kom! - Starta bilen nu!
Jag gör mitt bästa.
- Vanessa! - Amelia!
Här borta!-Vänta! Kom!
Kom, kom!
De närmar sig!
- Jimmy! - Nej!
Jimmy! Kom!
- Snälla Jackson, lämna honom! - Jag kan inte lämna honom!-Jimmy!
Upp nu!
- Jimmy... - In, in!
Jävlar!
Kör nu! Kör härifrån!
Akta!
Kör. Kör!
Ur vägen. Jag fixar det här.
Kör, kör, kör, kör!
Ur vägen.
Vänster! Vänster!
- Vad heter du? - Peter.
- Är du säker på det här, Peter? - Jag hoppas det.
- Håll i er. - Fy fan.
- Vad gör du? - Lugn. Jag är sköterska. Vanessa.
- Seth, 97,1, countrykanalen... - Ledsen, jag vet inte.
Ingen fara. Ingen vet det.
Kan nån säga till mig vad fan som händer?
- Det är en terroristattack. - Är du okej? Är du skadad?
- Fan, det här ser inte bra ut. - Skit!
- Vad gör vi nu? - Fortsätt!
- Såg nån det? - Det är bakom oss!
- Går inte bilen fortare? - Herregud! Vi kommer att dö!
- Det var flygvapnet, ett av våra. - Håll igång motorn.
Gå.
Tror du det är så smart att stanna här mitt ute i öppen terräng?
Jisses.
- Vad letar du efter? - Nationalitetsmärken. Piloten.
- Om piloten fortfarande lever då? - Det blir nog inget problem.
Varför inte?
Det är ingen människa. Drönare, kanske.
- Matt, Amelia! - In i bilen igen.
- Vad gör du? - Kommer du? Vad händer?
Bestäm dig nu, för fan! Kör, kör. Lämna honom.
Matt? Matty, är det du?
Så jävla skönt att se dig. Vi ligger alla pyrt till nu, va?
Dennis? Vad gör du på Arnolds flak?
Svårt att hoppa in i bilen i farten.
- Är du skadad? - Det där är inte mitt.
Jag vet vem du är. Du stal min frukt. Om jag ser dig igen ska jag...
Blir du arg för lite frukt efter det vi precis har sett?
- Jag vet var vi kan gömma oss. - Kom då.
Lycka till. Vi följer efter er.
Hey!
Jag tog förbifarten. Det går snabbare.
Är du okej?
- Ness, säg nånting. - De började bara skjuta.
På alla. Våra vänner, Jimmy.
- Vad ska vi göra? - Det är okej. Det är över nu.
- Men "Jordnöten" då? - Vi klarar oss.
Det är bara att gå in.
Vad är det här för ställe?
Det var ett sågverk innan stan gick åt helvete.
Välkomna till Casa de Ruckel.
- Hur många fler är ni? - Varför så intresserad?
- Jag vill veta vad din plan är. - Min plan?
Ja. Du lovade hjälpa mig att hitta min familj.
- Lugn, jag jobbar på det. - Hittade du nåt vid vraket?
- Aliens. - Jackson, vi behöver inte mer nu.
Vi maskerar bilarna, sover lite och så löser vi resten i morgon.
- Ni sover. Nån måste hålla vakt. - Jag hjälper dig.
Gaska upp er. Jag har upplevt värre saker än det här.
- Jag har varit gift tre gånger. - Rör inte mina grejer.
- Menade du det du sa där inne? - Vilket av det?
- Är du okej? - Jag mår jättebra.
Om att hjälpa honom hitta hans familj.
Vad vill du att jag ska säga, Amelia?
Ja, jag ska hjälpa honom hitta sin familj.
- Är pillerburken gammal eller ny? - Lägg av nu, för fan!
Jävlar.
Förlåt.
Jag är rädd, älsklikng.
Det är okej.
Jag är säker på att våra killar slår tillbaka nu.
Vi får hoppas det.
- Vad gör du här? - Fixar en kokgrop.
- Nej, jag menar här med oss. - Inte vet jag. Jag hade väl tur.
- Förut var jag författare. - Coolt.
Vad håller du på med, grabben?
Ingen utom Matt kallar mig "grabben". Jag heter Marcus.
Vi är många och har bara lite mat och vatten.
Innan du avbröt mig försökte jag räkna ut våra dagsransoner.
Okej, "Rain Man", visst. Jisses...!
Vad gör du?
Tar bort barken så att det inte ryker så mycket när det brinner.
Okej. Låt mig hjälpa till.
Marcus. Kommer du och letar efter ved åt Dennis?
Okej.
- Matty! Matt! - Är du okej? Vad är det?
Ni måste se det här.
Jag sa ju att det var aliens.
Vi är rökta.
- Vad gör du? Några väskor är mina. - Jag sticker.
- Vi måste hålla ihop. - Jag är inte skyldig er nånting.
- Inte nu när vi ska ha barn. - Jag fick veta det i går och...
- Grattis. - Vanessa, varför sa du inget?
Jag vet inte ens om jag ska föda det nu.
Kom, älskling. Vi sticker så långt bort vi kan komma.
Nej, släpp. De är mina. Stick!
- Om det är likadant överallt då? - Vi får ta den risken.
- Om nån vill sticka, så drar vi nu. - Jag följer med.
- Arnold? - Jag kan inte, Jacko.
Ni kan ta min bil om ni vill. Jag behöver den inte nu.
Tack.-Dennis?
- Ni är lätta mål för deras skepp. - Vi håller oss från vägarna.
- När barnet kommer då? - Vanessa är sköterska.
Hon kan...
Vad är din plan, Matt? Stanna? Slåss?
Jag har slagits på krogen, men vem har varit i en eldstrid?
Peter har det. Han var en i Bankstowngänget.
Toppen...!
- Har du dödat nån? - Ja. Han har...
Snälla Bella.
Jag har suttit inne i sju år.
- Jag har bara varit ute i en månad. - Det är ju helt perfekt.
Vad då? Jag har betalat min skuld.
Jag höll på att flytta min familj så långt jag kunde från storstan.
Jag är ingen dråpare, men jag var mästerskytt på gevär som reservare.
Fast det var för drygt 30 år sen.
- Jag kan slåss. - Varför skulle vi tro på nåt du säger?
- Vill du kolla? - Säg bara till...
- Vad sa du? - Vi har en mördare och en lodis.
Det är slut. Vi åker nu, Vanessa. Kom.
Vill du sticka, stick.
Jag ska in till stan och ta reda på vad som har hänt med våra familjer.
Lycka till, Jacko.
Ni borde stanna. Jag vet att pappa är en kämpe.
Ja. Vi hjälper alla varandra, okej?
24 timmar och sen beslutar vi.
Jävlar.
Sprid ut er. Var försiktiga.
Hur ska vi bekämpa dem om de ser oss?
Tyst.
Älskling, stanna.
Ta det där. Här. Vi måste vidare.
Är du seriös? Om vi möter nåt så bygger vi bara ett vapen.
- Vad fan gör de? - De känner sig som hemma.
- Mrs Kyle? - Dennis. Matty.
- Fly. - Har du sett min mamma?
- De tog henne och andra. - Har du sett de här två?
- Stackars barn... - Det blir bra.
De kommer!
- Stick! - Vi kommer tillbaka. Håll er vid liv!
Okej. Gå!
Hur fick vi en egen sköterska? Det är helt galen tur.
Jag är inte färdigutbildad än.
Oj, du amputerade fel ben.
Var inte så blygsam. Du har bara ett år kvar.
- Vad säger jag? - Försök att inte älta.
Svårt att låta bli. Jag har ödslat tio år av mitt liv på sociala medier.
Ja, jag vet. Jag med.
Hashtag "BästaDagenNågonsin" Hashtag "TGIF".
Hashtag "VärldenGårUnder OchAllaDörOchVemFanBryr sig"
Nåt har hänt De borde vara tillbaka nu.
Lugn.
- De får en timme, sen åker vi. - Ja, jag har onda aningar.
- Vi kan inte bara åka. - Vi måste tänka på oss andra.
Ta det lugnt, okej? Jag sa åt dig att ta det lugnt.
Ingen ska nånstans.
Sätt dig ner.
Vad gör du, Pete?
- Så jävla bra...! - Okej, låt honom gå. Ta det kallt.
Vill du gå in igen? Jag kan stanna här ute.
- Var är mamma? - Det är vi.
- Är ni okej? - Ja, vi är okej.
Vad händer där nere?
- Såg ni mamma? - Tack.
- Jenny, Samuel? - Nej.
- Alla är på den gamla fabriken. - Det är som en boskapsfålla.
- Fast vi är boskapen. - De jävlarna tänker stanna här.
- Hur vet du det? - För att vi såg dem.
Bra jobbat, ni förde dem till oss...!
- In bakom den här. Nu! - Okej.
Tyst, tyst.
Ditt jävla as!
Matt.
Väntade du dig ett varmt mottagande, kärring?
Håll ner honom! Håll ner honom! Hans ben. Ta hans ben.
Ta det.
- Håll ner honom. Ta hans ben! - Ta det där!
Håll ner honom.
Jag kan skjuta. Akta, Bella.
Dra tillbaka hans huvud. Dra tillbaka huvudet.
Dö, ditt jävla as!
Det var din bästa tackling den här säsongen.
Arnold är skadad.
- Du är galen, gubbe. Vet du det? - Ja. Jag tappade bara luften.
- Vi måste sticka. Nu. - Vi tar med liken. Ta vapnen också.
Tack, Pete. Tack ska du ha.
Vi gör oss av med den här.
De kommer att jaga oss nu.
- Vi startade precis ett krig. - Vi är redan i krig.
Fy fan.
- Mår du bra? - Det där är...
- Matty? Matt... - Nej. Du vet inte vad den gör.
Vad har vi att förlora?
- Herrejävlar! - Vad ser du?
Allt.
- Och inget. - Va?
- Får jag titta? - Den är tung.
- Den stinker. - Hjälmen ser allt som lever.
Här ute är det så mycket liv att... vi är osynliga.
De är kanske ensamma på sin planet.
De är här för att stanna. Vill vi ha tillbaka vår värld måste vi göra nåt.
- Då gör vi det. - Jag är med er ända in i slutet.
Så ska det låta!
Osynliga, va? Asen kommer inte att fatta var skottet kom ifrån.
De skiljer sig lite från våra gevär, men principen är densamma.
Allas farmor kan träffa ett mål från sex meter i dagsljus.
Vi måste vara snabbare än de. Smartare än de.
När ni är klara måste skottet avfyras utan att skytten röjer sin position.
Då så. Lägg an.
Andas in. Fimpa dem.
Var hälsade, jordbor. Kom om ni vill leva. Jag har alltid velat säga det.
Kom, så går vi! Har nån sett min mamma?
Är ni de sista? Arnold?
Arnold, kom nu.-Jackson, kom.
Hej.
Skummaste dagen. Pappa hoppas ännu att mamma och Sammy lever.
Jag försöker tro det. Jag vet inte om jag inte är så naiv längre.
Här.
Om ni tittar... Jag saknar er.
- Vi gör nåt bra, va? - Ja.
Jag kämpar för er. De andra kickar röv.
Marcus och jag har byggt pansar och lagat kläder åt överlevande.
Han är en bra kille.
Vem kommer se det här?
Det här är ställets bästa platser.
Min utsikt är inte heller så dålig.
- Hoppas barnet får dina ögon. - Hoppas barnet får din styrka.
- Jag hade inte klarat det utan dig. - Vi ska ta oss igenom det här.
- På nåt sätt. - Ja.
Så om man skär av deras förnödenheter så går det ut över deras moral.
Vi ska bara komma på vad som är strategiskt för dem.
En ockupationsstyrka kan besegras om man har viljan och stridslusten.
Jag trodde aldrig att vi skulle bli de ockuperade.
Okej, Bella, kompress på huvudet. Bella? Du klarar det här.
Okej. Bandage. Håll den där och kolla puls och ögon.
Hon klarar sig.
De förgiftar vattnet.
- Var är...? - Vattnet är slut.
Vi måste högre upp, pojkar.
Kom!
- Folk här vill att vi ska leda dem. - Vill ni ge er in i striden?
Tänk igenom det först.
Spring, spring!
Jag antar att det är viktigt att dokumentera världens undergång.
Om nån hittar det här... så försökte vi verkligen.
8 MÅNADER SENARE
Hey, hey!
- Matt. - Vi vill dig inget illa.
Hey.
Jag heter Amelia.
- Vad heter du? - Chloe.
- Var fick du tag på geväret, Chloe? - Jag hittade det.
Vill du sänka det?
- Hur kom du undan? - Jag kröp.
Hey. Hey.
Gjorde de det här?
De tvingar de andra att plantera mat åt dem.
Okej. Chloe.
Det är okej. Titta på mig. Det är okej.
Ge mig geväret. Det är okej.
De vet allt om oss.
Vissa är slavar. Andra är... andra är som jag.
- Okej. - Ta det. Ta det.
- Okej. - Vi måste röra på oss.
Nej! Nej!
- Spring! - Nej!
Kom!
- Är det här platsen? - Ja, varje natt kommer det fler.
Kollade du detonatorerna? Ledningarna?
- Hur är det med...? - Det är lugnt, jag har koll.
Vi har problem.
Tyst. Här kommer det.
- Bra jobbat. - Det sa jag ju.
Hej. Hur är det? Vad...?
- Vänta, vänta, vänta. - Du skulle ha sett det smälla.
Jag kommer tillbaka. - Dennis, Dennis.
Sikta alltid framför djuret.
Ni måste titta på det här.
- Vad har du gjort? - Vi har gjort på ditt sätt i månader.
- Vi måste lyssna på andra. - Hur vet du att de inte spårar honom?
Vi är inte dumma. Vi kollade det.
- Whoa. - Hur fan gjorde ni det?
Vi överrumplade två. Den andra sköt Amy och Jean innan Bella sköt den.
Det var inte avtalet, Bella. Du ska inte ge dig ut.
- Hon var duktig. - Tyst.-Du lydde mig inte.
Du skojar? Vem tror du tog hand om vår familj?
- Jag vill inte höra det. - Det här är för jävligt.
Du då? Vad tänkte du på?
Jag gjorde nåt som omväxling. Jag kan hjälpa till.
Jag är ingen unge längre.
De gör experiment på människor.
- Hur vet du det? - Jag vet.
- Vi måste frita dem därifrån. - Ja, jag är med på det, Arnold.
Och vad gör vi med den här? - Så ni gör experiment på oss, va?
- Sluta! Han lever! - Det är en fiendesoldat.
Vi avgör det innan vi gör nåt överilat. Kom, nu går vi.
Lös er skit.
- Jackson, gör slut på dess lidande. - Nej.
- Det är fel. Jag gillar det inte. - Vad hade du gillat då?
Jag måste prata med dig. Nu.
- Varför lät du honom göra så? - Kan du klandra honom?
- Vad ger det oss att klå upp den? - De invaderade oss och förtjänar det.
Columbus och Cooks upptäckter förändrade världen. De stannar här.
Så vad? Vill du ge upp och låta dem döda oss?
- Din mamma? - Nej. Jag vill att vi är realistiska.
Det stora skeppet i skyn stannar där. Vi vet det.
Vi måste acceptera att vårt gamla liv är borta.
Jag älskar dig.
Jag accepterar inget annat liv än det som vi väljer åt varandra.
Vanessa!
Varför var du tvungen att ta hit den?
- För att hjälpa. Är jag skurken nu? - Nej, men du måste styra ditt ego.
- Mitt ego? Wow... - Du försöker alltid vara bäst.
Men detta är ingen match, Jackson.
Tagga ner och låt dem sköta det. Jag behöver dig när barnet föds.
Vad gör du?
- Bella? Stanna! Är du okej? - Ja.
- Säkert att du är okej? - Ja.
Din pappa ger sig inte, va?
Vad är det där?
Det är runt 9 634 dollar och 25 cent.
- Dennis! - Nej, det är lugnt.
Det är en ny värld. Kom.
Allt som vi ska sätta värde på har vi här.
Människor, familj, relationer. Den där skiten...
Det betyder inget längre.
Du borde prova det. Du borde prova nåt nytt.
- Va? - Det är en ny värld.
Så allt som hörde till den gamla världen... Prova.
Vad har du? Du har tusen fickor. Du måste ha nåt här. Vad är det här?
Okej, snyggt. Prova. Lita på mig.
- Herregud! - Snyggt.
Herregud...
Faktiskt så har jag nåt till dig.
Den kan vara av värde.
- Vad är det? - Vik upp den.
Är det jag?
Så de har kollat oss i flera sekel och planerat. Varför väntade de så länge?
Det spelar ingen roll vad de vill.
Deras planer inkluderar inte oss här.
- Du vet vad vi måste göra, va? - Vad måste vi göra?
Vad gör du? Du vill ha tillbaka din familj, men det här är galet.
Vi får bara tillbaka planeten om vi dödar dem tills de inte vill kämpa.
- Den vet saker och kan hjälpa oss. - Jag blir arg om ni inte flyttar er!
- Matt!-Pete! - Lugna ner dig.
Gillar du det inte? Stick då!
Är du stolt nu?
Du då, pojk?
Kan du inte sticka tillbaka till fängelset där du hör hemma?
Lystring!
Vi ska tillbaka till fabriken. Vi ska få ut de våra.
- Vill nån med ut och plundra? - Jag. Jag har en lista med alla.
- Var är din syster? - Hon gick själv.
- Jag är redo, Matt. - Därför ska du med. Ta dina grejer.
- Vad ska du säga till Amelia? - Amelia är inte här.
- Vi var ute i natt och är trötta. - Följ inte med då.
- De är utmattade och gör misstag. - Vi kämpar eller dör.
Jag är trött på att gräva gravar. Är inte du det?
Kommer du?
- Nej. Vi pratade om det här. - Jo, men barnet...
Vi behöver förnödenheter.
- Var rädd om dig, okej? - Jag ska vara rädd om mig.
Jag kommer snart, älskling.
- Du och jag måste prata lite. - Ja?
- Är du klar med att döda fångar? - Var inte spydig, pojk.
- Hon är min lilla flicka. - Jaha, det? Okej...
Jag är hennes styvfar och är lite överbeskyddande.
Men jag gillar inte att en fjant som du utnyttjar möjligheten.
Vad vill du att jag ska säga, Pete?
- Det är bara teckningar. - Du är så här nära, grabben.
Ness, Ness. Ness! Är du okej?
- Håll dig borta från henne. - Det är okej. Du kan gå in.
- Okej. Ta in mig, snälla. - Jag har dig, jag har dig.
Bella!
Det är okej.
Okej, andas. Andas.
Vanessa, här borta. - Andas. Kom igen.
- Var är Jackson? - Han är iväg. Det är alla.
- Hitta hjälp, en sköterska. - Hon är sköterska.
- Du har två barn och måste veta nåt. - Jag var inte med.
Okej. Jag ska förklara allt för er.
- Jag hittar Jackson. - Skrik så högt du vill.
- Vad händer? - Barnet kommer.
Ness, det är okej. Jag är här.
- Slappna av. Du klarar det. - Nej, jag vill vänta på Jackson.
- Dennis hämtar honom. - Jag behöver Jackson här.
- Bella, titta. Vad händer? - Det händer nu.
- Kom igen. - Andas, andas. Duktig tjej.
Det går för fort. Nåt är fel.
- Du är okej. - Ingen lyssnar på mig.
Allt du kan bära, killen. Sätt fart! Bilen ska tömmas på 20 minuter.
- Regnet tilltar. Vi drar nu, va? - Vi fortsätter.
- Vad? - Vanessa!
Jackson? Nej!
Jackson! Din vänster!
Kom, gubbe!
Matt!
Du klarar det, Ness.
- Jävlar. - Fly! Få ut mig härifrån!
- Ta vapnet! - Jag har det.
Seth, ta vapnet. - Bella, här borta.
Du är okej, du är okej.
Ta hans högerben. Nu, nu, nu!
Marcus, vad händer där? Marcus? Marcus, vad gör du?
Jag kan inte, jag kan inte!
- Jag kan inte! - De dödar dem alla.
Här. Bit i den här. Du måste vara tyst.
- Sluta! - Få tyst på henne.
- Lugna ner er. Välj era mål. - Arnold, lever han?
Kom hit! Håll koll bakom oss!
Det är okej.
- Kom igen! - Nej. Jag kan inte.
- Du klarar det. Fortsätt. - Vi ser huvudet. Andas!
Vanessa, hjälp mig nu. De kommer att höra oss.
Det kommer. Snart så.
Du måste krysta ut barnet.
Jävlar!
Tyst!
Det är bara du och jag.
Barnet kommer!
- Pappa! - Nej!
Ett barn. Du fick en dotter.
Hon är så vacker. Du har en liten dotter.
- Jävla as! - Skit ner dig!
Jackson blir så stolt över dig.
Jag ska döda dig!
Jag älskar dig så mycket.
- Säg till Jackson... - Ja?
Allison.
Vanessa? Vanessa?
Åh, herregud!
Det är så mycket blod. Pappa! Det är så mycket blod!
Vakna.-Kom igen!
- Kom igen. - Det är okej, det blir bra.
Hon kommer att...
- Vakna. - Kom igen nu.
Vakna.
Australiska armén! Vi ska få ut er!
Upp nu! Vi sticker!
Iväg nu! Spring!
Är det nån som lever där ute?
Är ni okej?
Rör er inte. Vi kommer till er.
Spårarna börjar bli bra, Az.
Vad har du, Mike?
Klockan 11, 200 meter. Målet går från vänster till höger.
Vad hände? Peter! Vad hände?
Är hon död? Är Vanessa död? - Har ni en sjukvårdare med er?
NI är för fan armén! Vi behöver en sjukvårdare!
Vanessa! Vanessa, nej!
Bella, vad hände?
Nej!
Peter, se på mig. Vad hände med henne?
- Hon är inte död. Snälla, vakna. - Hon är borta.
Vad då, hon är borta? Nej, det är hon inte. Gör nånting.
Vanessa, förlåt mig.
Ni två! Ta med dem ut. Gör det nu.
Ta persikor.
I flera månader har vi hört om en motståndsgrupp i skogen.
Ni fick oss att kämpa vidare. Därför kom vi hit igen. Ni är hjältar.
Han har en skottskada i huvudet. Tack.
Hur är det med honom?
Jag hittade den här precis innan ni hittade mig.
- De odlar dem. - Jag håller mig till mina persikor.
Vet du vad som pågår där ute?
Tja...
Alla städer är översvämmade eller i ruiner.
Deras rymdskepp ligger för nära vår atmosfär.
Regeringscheferna är borta. Alla gömmer sig.
Jag vet inte med er. Men armén är här nu.
Jag måste sticka härifrån. Jag måste fortsätta...
Jag måste fortsätta leta efter dem. Vi drar härifrån, Bella.
Pappa? Vi kan inte ge oss av.
Pete?
Peter! Jag följer med till fabriken och så avslutar vi det här.
Men, snälla, snälla, kan du stanna?
Vilken fabrik?
- Där de håller alla från vår stad. - Vi måste nog prata med chefen.
Spaning har visat att gråingarna har nåt slags biologiskt vapen.
Ett gift eller ett virus som ska utplåna oss en gång för alla.
Vi fick bekräftat att det finns här. Det är er stad.
Fabriken är ett av krigets mest strategiska mål.
Vapnet har flyttats till Sydney, som blir fokus för huvudanfallet. Davis.
Under Sydneyanfallet vill vi ha en avledning på fabriken-
- för att förstöra alla medel för att tillverka viruset.
Er fritagning kan bli avledningen.
Ni kan fiendestyrkans storlek och gruppering bättre än andra.
Det hade hjälpt oss om ni kunde bistå major Davis och hans män.
Vi vill först få ut våra familjer.
Jag vill rädda så många civila liv som det bara går.
Och just nu bor det 500 000 oskyldiga människor i Sydney.
De lever som råttor. Vi slår till mot fabriken kl. 14.00.
Om ni är med, så tackar vi er. Om inte, så förstår vi.
Beslutet är ert. Det är alltså dags.
Månader av planering med de soldater, piloter och pionjärer vi har kvar.
Och allt hänger på i dag. På den här dagen.
Inga misstag. Nu ger vi dem vad de tål.
Ta hand om de era. Lycka till.
Hon är tuff som fan, men hon tog oss igenom en svår tid.
Vi har lite bråttom. Så om ni ska med-
- har vi ordergivning om en timme vid fordonspoolen. En timme.
- Jag gillar det. Vi gör det. - Inte med vingen klippt, gubbe.
Jackson?
- Vart ska du? - Jag har fått nog.
- Va? - Jag har fått nog.
Det är en sak som jag måste göra. Jag tror att du hade gillat det.
Gud, jag älskar dig så mycket.
Snälla, hitta tillbaka nu.
Inget på tv i kväll, va? Jag tänkte att du ville haka på.
Inga fler?
Vi är alla med dig ända in i slutet.
- Vad gör du? - Jag följer med.
- Han är en kämpe och räddade mig. - Vi sitter alla i samma båt.
Okej. Vad är planen?
Fixa avledningen, frita de era och rädda planetjäveln. Det är planen.
Då kör vi.
- Hoppas ni är säkra på det här. - Det är allt som vi har kvar.
Det är min familj.
Två minuter! Alla gör sig klara!
- Klara? - Ja.
Pansarbrytande projektiler.
De är många fler.
- Jag får prata med översten. - Jag vet en bra plats. Vänster.
Okej. Det är raka vägen genom fältet till fabriken.
- 40 minuter till fots. - Där är de våra.
- Amelia, visst är det de? - Jag tror det.
- Kan jag låna den där? - Jag fick den på Fars dag.
- Har du barn? - Inte nu längre.
- Inget samband. - Ge inte upp.
- Det där är ett befäl. - Ett befäl?
- Ja, det är hårda jävlar. - Vi måste få ut dem.
- Viktigare saker står på spel här. - Där är de. Min familj. Bella!
- Vi stannar. - Okej. Nåt känns fel här.-Az!
Skicka ut killarna att reka. Jag vet inte vad vi står emot.
Gråingar går in i sektor 545.
Fiendens flygstridskrafter är mycket starkare än väntat.
Killarna får storstryk över Sydney. Vilka är dina siffror?
Okänt. Kl. 13.45 sa major Davis att gråingarna befäster linjen här.
När hörde vi av Davis senast?
Som alla andra, överste. För ungefär 30 minuter sen.
Jag tror att det är en fälla.
- Överste! - Du får inte vara här.
Vad händer? Mina vänner då, överste?
Anfallet gav oss stora förluster. Biovapnet har inte setts till.
Viruset flyttades aldrig.
- Det är kvar i er stad. - Vad ska ni göra?
Att skicka mina sista män vore självmord.
Dina vänner får klara sig själva.
- Jag måste väcka honom. - Han andas normalt.
Det är bara en tidsfråga. Tyvärr.
Matt! Du måste vakna. Okej? Upp nu. Matt, kom igen!
Matt! Du måste vakna. Kom igen. Vakna!
Matt! Upp nu, kom igen.
Se på mig. Marcus och Amelia dör om vi inte gör nåt och det nu.
- Var är de? - I stan, ute vid fabriken. Kom.
- Var fan är vi? - I ett militärläger.
Fixa en bil åt oss.
Vågar jag lämna henne hos dig?
- Vart är du på väg? - Jag ska iväg.
Jag låter dig inte gå själv.
Det här är det viktigaste som jag kan be dig göra.
Det är okej. Pappa måste iväg en liten stund. Okej?
Här har du.
Så ja. Han kommer tillbaka snart.
- Vad fan är det här? - Va? Kan du hitta nåt bättre?
Nu åker vi.
- Rymligt... - Kan du visa lite tacksamhet?
- Tack. - Sitter du bra?
- Det är okej. Kör nu. - Ta på bältet.
- Vi ser er nu. Ni kan anfalla. - Uppfattat.
Vi är klara. Bekämpa målen när ni kan.
- Det här är vansinne. - Ja. Tack för att du väckte mig.
Biovapnet är på fabriken, detonatorn har kort räckvidd.
Jag vet inget om deras försvar.
Hey! Lyssnar du?
Biovapnet på fabriken, detonatorn har kort räckvidd, möjligt försvar.
Och det är bara vi två.
Åtminstone så väntar de sig inte det här.
Har du din hjälm?
Tönt!
Det är okej.
Jisses.
De har hittat oss.
Ta skydd!
Eld!
Nu kör vi.
Okej, vi går.
- Amelia. - Matt. Vi hinner inte. Vi måste gå.
Kom.
Hördu, plåtniklas!
Ta den där. Jag har den här.
- Ingenting funkar. - Skit samma.
Jackson! Placera laddningarna. Var rädd om dig.
Ni är fria, kom igen! Vi spränger huset! Ut, för fan!
Hendersons gård. Rör på er! Ta det lugnt, hjälp varandra.
Är du okej?-Kom hit, bjässen. Ta henne till Hendersons gård.
Jävlar!
Jag skulle haft hjälm.
- Täck mig. - Går du själv?
- Vill du inte ha hjälp? - Inte den här gången.-Täckeld!
Vill du ha den? Kom och ta den.
- Amatör. - Nog!
- Ge den till mig. - Engelska? Bravo. Det var sarkasm.
- Det har ni inte lärt er än, va? - Vi har lärt oss mycket.
- Universum blir mindre för varje dag. - Bra jobbat.
Skjuter ni mig slår jag sönder den och då får ni börja om.
- Har ni fattat att ni ska sticka? - Du förstår ingenting.
Ni har ingen makt och vi har inget val.
Man har alltid ett val.
Jag har sett er värld. Det som är kvar av den.
Människor!
Ni klamrar er fast vid en planet som ni tvunget ska förstöra.
Vi lärde oss av våra misstag. Vår värld är borta.
Vi behöver denna värld. Måste vi döda för att överleva, så gör vi det.
- Inte i dag. - Människor!
Skicka dit helikoptrarna!
Peter!
- Gå och hämta din familj, Peter! - Jag lämnar dig inte. Kom!
Ner!
Översten skickar flygunderstöd! Helikoptrarna kommer nu!
Det här är 9-1-C. Understöd. Kom. - Skjut rök!
Vi ser er.
Vi är mitt på fältet i kratrarna. Fara nära. Kom.
- Uppfattat. Fara nära. Ducka. Kom. - Ta skydd!
Kom!
Jävlar.
9-1-C. En stor alienstyrka närmar sig västerifrån. Kom.
Matt Simmons här. Jag är på fabriken. Jag har vapnet.
Matt Simmons här. Jag har vapnet.
Vi är på fabriken utan flyktväg. Kan nån höra mig?
- Matty? - Amelia?
Vad skönt att höra din röst.
Okej, lyssna. Jag har vapnet. Jag är på fabriken.
- Jag kan stoppa dem. - Nej.
Nej, Matt, lägg ner den där. Lägg ner den och stick ut nu.
Lyssna nu.
- Din mamma är på Hendersons gård. - Matt!
Jag älskar dig! Jag älskar dig!
- Matt! - Jag älskar dig.
Matt!
Du kan inte döda oss alla.
Du kan inte fly. Låt oss avsluta det här. Nu.
Va? Och förstöra vårt suveräna samtal?
Jackson!
Jävlar!
- Bara stick. - Ska du sno åt dig äran igen?
- Vanessa behöver dig. - Vanessa är död. Stick.
- Vi ses snart. - Ta hand om min lilla flicka, Matt!
Du tar hand om Allison. Hör du vad jag säger?
Matt! Hör du vad jag säger? Du tar hand om Allison! Okej?
Spring, spring!
Ta hand om min lilla flicka! Du tar hand om henne!
Nåt är i görningen! Nu fimpar vi dem!
Lägg ner era vapen.
Lägg ner dem!
- Jenny! Samuel! - Pappa!
Bra jobbat. Sydneyoperationen bröt också igenom till slut.
Vi börjar vinna mark.
Matt?
Hej.
Var är Jacko?
Vad händer nu?
Det finns inte så många av deras art kvar.
De kom hit för att det var deras sista chans att överleva.
Amelia?
Davis.
Kan jag få din kniv? Snälla. Lita på mig.
Ni har ingenting kvar här.
Men det kan ni få.
Hjälper ni oss?
Hjälper ni oss stoppa kriget för att dela denna värld med oss?
Förstår du vad jag säger? Ödslar jag min tid?
Krigslyckan vänder nu. Det finns alienförband som fortsätter strida.
Men vi får information och idéer från dem nu.
Galaxen har blivit mycket mindre.
Men enda sättet att lösa det är om alla samarbetar.
Spring!
Vi kämpar vidare. Vi klarar oss och vi överlever.
Vi fortsätter strida.
Och jag vet att vi kommer att segra.
Text: Thomas Jansson Scandinavian Text Service 2018
Ansvarig utgivare: Timo T. Lahtinen