EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Gisse, kjære. Du er så snill.
Er han ekte?
Tror det.
500 år fast i et berg.
- Var ikke det tull? - Vet du hvem jeg er?
Du vil si det.
Jeg er Apekongen.
Jeg ble befridd av denne munken…
Hei, kjekken.
Jeg fikk en pris for gudene.
Be sjefen doble den.
Nei. Her er halve betalingen.
Resten ved levering.
Mine menn kommer ved solnedgang.
Boom!
Din skitne demon!
Jeg slipper løs en tsunami av raseri så voldsom
at bare skoene dine står igjen
sammen med dine siste drømmer.
Modig gud. Jeg liker det.
Vi har planer for deg, Apekongen.
Slapp av, hold munn og nyt gjestfriheten min.
Hva med munken?
Drep ham.
Det er en bekk der.
Følg den og kom aldri tilbake.
Du skulle drepe meg.
Du har fått en sjanse. Grip den.
Jeg forstår ikke.
Gå, før jeg ombestemmer meg.
Hva gjør du?
Jeg er Tripitaka.
Hyggelig, men du bør løpe for livet.
Hvorfor dreper du meg ikke?
Jeg teller til tre.
- Hva heter du? - Én.
- Du er ikke demon. - To.
- Du er ikke menneske. - Tre.
Hvem er du?
Seriøst. Tre.
Jeg vil ikke se deg.
Hvor er staben min?
De tok våpnene. Og Tripitaka.
Lot du dem gjøre det?
Vi sov.
Du hadde mareritt.
Veldig ille. Fryktelig. Rykninger og stønning.
Hvorfor tok de munken?
Hvordan kan jeg vite det?
Er det en gjettelek?
Kan jeg låne den?
Ja, du kan beholde den.
Vennskapssymbol.
Kan du slutte å snakke? Jeg får ikke gjort noe.
Det går aldri.
Beklager.
Ikke ta det personlig.
Fengselet er bygget for å holde på guder.
Bare en gud kan bygge sånt.
Nettopp.
Du burde skamme deg.
Takk. Jeg gjør stort sett det.
Hvordan kan du legge deg hver kveld
uten å hate deg selv?
Hvordan kan du våkne hver morgen uten å ville gå til stranden,
grave deg et hull
og vente på at tidevannet skyller over deg?
En annen hadde bare kommet og tatt min plass.
Det var en munk.
Vi gjør det vi må.
Men å drepe munker er et nytt lavmål for deg.
Jeg drepte ikke munken.
Jeg dreper ikke mennesker.
Så hvor er hun? Han?
Langt herfra, håper jeg.
Apen.
Se der.
Hva ser vi på?
Ser du den revnen?
- Hva? - Sprekken i veggen.
Dette gjør vi. Har du en blyant?
Selvfølgelig.
Bak Lockes slott er en foss.
Hun kontrollerer vannforsyningen.
Kom til poenget.
Jeg har evnen til å kontrollere vann.
Vi klarer ikke å bryte oss ut fra innsiden,
men jeg kan styre trykket fra fossen
gjennom den sprekken, fra utsiden.
Og jeg trodde du var unyttig.
Kom igjen.
Du sa “foss”.
Det lukter litt mer kloakkrør.
Det er ikke mulig.
Takk.
Jeg burde kaste deg over bymuren.
Du har skapt problemer for meg og ødelagt lunsjen.
Unnskyld.
Du kan ikke bli sett her.
Fungerer det for deg?
Det må være en utvei.
Du liker ikke å være her.
Jeg satt fast i et berg i 500 år.
Dette er litt deprimerende.
Jeg forstår det.
Vi kan leke en lek.
Spør meg om hva som helst.
Hvorfor dro du ikke?
Du er en gud. Du kunne ha dratt.
Jeg trodde ikke det ble så personlig.
Du sa “hva som helst”.
Jeg ble født inn i en verden der det ikke var guder.
Jeg måtte gå i skjul.
Jeg ble vant til det.
Jeg følte meg trygg da.
Jeg lå i skjul så lenge at det ble eneste utvei.
Min tur.
Har du vært forelsket?
Jeg vil ikke prate mer.
Det betyr “ja”.
Det gjør det ikke.
Det betyr at jeg fokuserer på denne situasjonen.
På å få oss ut.
Tripitaka kommer nok på noe.
Beklager, men munken er død.
Ikke vær så sikker på det.
Takk for at du reddet meg, men jeg drar ikke.
Hva?
Jeg skal redde vennene mine.
Du skal tilbake dit du kom fra.
Til klosteret.
Nei, det er her jeg må være.
Gisse, jeg vet at du er en gud.
Derfor drepte du meg ikke, og reddet meg fra demonen.
Det ligger i din natur.
Jeg gjør en god jobb.
Jeg selger guder til demoner. Jeg setter familier på gaten.
- Jeg gjør det demoner sier. - For å overleve.
Men du dreper ikke mennesker. Og ikke meg.
Da sliter vi, for jeg sa til Locke at du var død.
Ser hun deg, er jeg en løgner og livet vil ikke være verdt å leve.
Det fins en løsning.
Ja, du forsvinner, og jeg spiser videre.
Du kan hjelpe deg selv. Vi kan beseire Locke sammen.
Locke er sterk.
Hun har en hær av vakter, og når solen går ned,
vil demonvaktene la byen få svi.
Beklager, Gisse, men det er det eneste jeg kan gjøre.
- Tripitaka. - Jeg forklarer senere.
Hva er dette?
Dette er Gisse. Han skal hjelpe oss ut.
Han må si det.
Det er vanskelig å tro. Jeg vet ikke om jeg tror det selv.
Men det skjer.
Visstnok.
Dere er udugelige!
Denne veien.
Kom igjen.
Hva gjør du? Du skulle få oss ut.
Gjennom her.
Må jeg gjøre alt selv?
Høyre!
Skynd dere!
Åpne den!
Har ingen nøkkel?
Finn en nøkkel!
Hva med deg?
Jeg møter dere ved byporten. Jeg må avslutte noe.
Finn dem fort!
Det er alt.
Alt du har gitt meg.
Jeg drar.
Noen er i dårlig humør.
Vi kan glemme dette.
Ta opp smykkene.
Samle gudene.
Vi henter resten av pengene,
får oss noe karrimat, og så kiler jeg føttene dine.
Nei! Ingen flere karrikvelder!
Ingen guder leveres i dag.
Hva tror du skjer
når de skal hente gudene?
De knuser alt.
De dreper alle i landsbyen og tar alt jeg eier.
Nei. Det er gudene de vil ha.
Og hvem skal ta vare på meg?
Gjør det selv!
Men jeg vil ikke.
Hvorfor gir du opp alt dette?
Du duger ikke til annet.
Jeg er ikke helt sikker.
Du klarte det, Tripitaka. Du reddet oss.
Jeg fikk litt hjelp.
Du overbeviste ham.
Kan vi ta det når vi er trygge?
Det kan ta tid.
Vi klarer dette. Det er bare tre av dem.
Tripitaka, vet du når vennen din kommer?
Går det bra?
Ja.
Det er ikke første gang en kvinne kaster meg fra fjerde etasje.
Hva er planen? Jeg tror jeg har hjernerystelse.
Du tar eksen din.
Vi tar resten.
Dere guder tror dere er så smarte.
Vi hadde det fint. Slutt nå!
Jeg har levd på en løgn.
Tror du dine hender er rene?
Du ruller i dritt, din brande.
Det er bare et fint ord for feit!
Tar du meg, kommer det fem nye.
Gleder meg.
Vakter!
Jeg sa: Vakter!
Innbyggere av Palawa…
Hør på meg.
I mange år har dere blitt undertrykket
av denne prinsessedemonen.
Men i dag vil jeg og mine venner tilby dere frihet.
I dag renser vi denne byen
for denne pesten én gang for alle.
Hvis noen misliker det…
…kan vi ta en prat.
Dette er ikke over.
Demonkreftene er stekere enn noen gang.
Du aner ikke hva du gjør.
Alt han ser, går i oppfyllelse. Han vet alt, idiot!
Jeg kjøpte denne for lenge siden.
Den velsigner guders reise.
Den lover mot, hell og styrke.
Det står det på den, iallfall.
Takk for alt, Monica.
Du er en snill pike. Farvel.
Har du glemt noe?
Da kjøper jeg det på veien. Det er for sent nå.
“Våre helter legger ut på reisen vestover.
De er samlet om oppgaven med å beseire demonene,
finne de hellige skriftrullene,
og gjennom et vennnskapsbånd og et uutalt ønske om
å bli den familien de aldri har hatt.”
For overmodig?
Jeg føler min herres ånd smile.
Kanskje han kan finne ro i visshet om at vi fire,
om ikke de fire han tenkte,
tar de første steg mot å innfri hans håp.
Han hadde tro på Apekongen og Tripitaka.
Jeg har også tro på oss.
Hva skal vi tro om de nye vennene?
Du kan ikke stole på noen andre enn deg selv.
De eneste vennene jeg har, er de jeg skaper selv.
Det er utrolig hva du kan skape med håret fra en gud.
Tekst: Monica Smedhaug