Zdravím, lidi.
Co teď uvidíte, je historický záznam
mého detektivního života.
Vše je přísně doloženo fakty.
Je to taky přísně tajný.
Ale rozhodl jsem se ho zdokumentovat, protože moje znalosti jsou neocenitelné
pro ty, kteří by se chtěli stát detektivy.
Takže asi pro úplně všechny.
To, co tady uvidíte, doma rozhodně nezkoušejte.
Život profesionálního detektiva je plný nebezpečí,
rychlý a nepředvídatelný.
Hlavně část s náklaďákem, oknem a ledním medvědem.
Chybička se vloudí.
Ale teď couvnu.
S vyprávěním. Ne s tím autem.
Tak tady bydlím.
Tedy, ne tady, ale tady.
V severním Portlandu, ve stínu téhle vodárenské věže.
Jmenuju se Nezdar, Timmy Nezdar.
Takhle moje příjmení znělo dřív.
NEZMAR
Ale někdo to popletl.
A teď se píše takhle.
NEZDAR
To příjmení je zavádějící, protože do nezdaru mám daleko.
Starost mi dělá jediné… velikánství.
Jsem zakladatelem, prezidentem a ředitelem vlastní detektivní agentury.
TIMMYFON SVĚTOVÁ CENTRÁLA
Je nejlepší ve městě, možná i na světě.
SVĚT POD TIMMYHO NADVLÁDOU
To je můj nový případ.
VRAŤTE GUNNARU LUNSMANOVI
Je to možná ten největší mojí kariéry.
A tohle je můj partner, Kapitán.
Šestisetosmdesátikilový lední medvěd.
Je považován za ohrožený druh, protože jeho arktický domov pomalu taje.
V posledních 15 letech taje víc než za celých předchozích 200 let.
Tak šel hledat jídlo.
Nejdřív po vodě…
a pak po souši.
Jednoho dne dorazil do Portlandu.
Do Stumptownu, města na konci cesty.
-Odcházíš? -Chci si žít po svým.
Nemůžeš žít po svým s námi, jak jsi slíbil?
-Mrzí mě to. -Mrzí tě to, to je skvělý. Pitomče!
Na podivínské místo.
A narazil na náš dům…
a moje cereálie.
Míváme dobré cereálie.
Původně se jevil jako pracovitý a spolehlivý kolega.
NEZDAR, S.R.O.
Doplnil jsem licenci pro svoji agenturu.
A udělal z něj společníka.
KAPITÁN NEZDAR
Byla to chyba.
Píle a zodpovědnost byly jen finta.
To lední medvědi zkrátka dělají.
TIMMY NEZDAR
VELIKÁNSTVÍ
Moje vozítko je klíčem k úspěchu.
Říkám mu Nezdárkolet.
Je to impozantní dvoukolka, která mi dopřeje neomezený přístup
do celého města.
A od ostatních si žádá respekt.
Protože v ulicích Portlandu je respekt to nejdůležitější.
Taky bych měl zmínit, že patří mojí mámě,
která ho vyhrála v kostele.
Vyhrála jsem! Vyhrála! Nikdy jsem nic nevyhrála! Pecka!
Říká, že jí pomáhá odbourávat stres.
Nastavila jasná pravidla, kdy a jak ho smím používat.
Nikdy!
Myslím, že pravidla nenastavila dost jasně, takže si ho půjčuju.
Mám trochu problém s místní policií.
Obdivují můj talent, ale nelíbí se jim, že odmítám spolupracovat.
Ale to ani nemusím, protože byznys jen kvete.
Portland je známý svojí kriminalitou,
korupcí… a Rusy.
To se nemělo stát.
-Ahoj Gunnare. -Ahoj Timmy. Co chceš?
Prý ti někdo ukradl batoh.
No a?
Asi tě zajímá, odkud to vím.
Rozvěsil jsem po škole letáky.
Chci, abys věděl, že jsme profesionální a diskrétní.
KAPITÁN NEZDAR, S.R.O.
NAVZDORY NÁZVU NEZDAR NEČEKEJTE
Batoh ti najdeme.
Kdo my?
Jen ztrácíme drahocenný čas.
Svůj batoh mívám tady. Ale hlavně chci zpátky svůj švýcarský nožík.
Měl jsem ho v přední kapse.
-Takže jsi Švýcar? -Ne.
-Ale bojuješ s noži? -Používám ho ve skautovi.
Snažím se získat odznak technik přežití.
Dva dny musíš přežít v lese a musí ti stačit jen nožík.
A co musíš přežít?
Cokoliv se přihodí.
Jo! Jo!
Hodně štěstí, synu.
Radši zkus odznak za sledování ptáků.
Musím si napsat úkoly.
Skrz to hlídáš dům?
Skrz to koukám na hvězdy.
Dobrý krytí. Myslím, že jsme hotovi.
-Nic jsi neudělal. -Naopak.
Obhlédl jsem místo činu a dospěl k závěru.
Batoh zmizel.
Vyprovodím se sám.
To je šatna.
Správně.
GABEOVA CHÝŠE ODPAL!
-Kdo jsi? -Timmy. Kdo jsi ty?
Gabe.
-Ty tu bydlíš? -Ne, někdo jen napsal na zeď moje jméno.
Proč máš tu blbou šálu?
-To je můj styl. -Není úplně normální.
Normální je jen pro normální lidi.
Zavři dveře, podivíne.
Z druhý strany.
Vypadni, nebo po tobě skočím!
Timmy, ty ses musel zbláznit. Gabe chodí na střední.
Má o kolečko víc.
Jen jsem hledal stopy.
-A našel jsi nějaký? -Samozřejmě.
Gabe, pěkný sprosťák.
Batoh zmizel. Gabe, pěkný sprosťák.
Co mi uniká?
Už se stmívalo a já si pořád lámal hlavu nad Gunnarovým případem.
Dobrá zpráva je, že máma má dvě práce.
Takže jsem sám a můžu se soustředit na práci.
Ta špatná se týká ztížených podmínek mé kanceláře.
Timmy, jsem doma.
-Jsou nelidské. -Timmy?
Plánuju velkou renovaci, tak jsem naplánoval telekonferenci.
-Matko. -No?
Mohla by ses zbavit svého oblečení?
Nemám v kanceláři místo.
Nezbavím se svého oblečení.
Najdi si jinou a větší kancelář.
A sněz ten burger.
-Slečno. -Ano?
Chci katalog nemovitostí.
To myslíš vážně?
-Ne, nemyslí. -Myslím.
Ne. On jen… děkuji. Ne.
-Dobře. -Jez.
Asi si kancelář přestěhuju do centra. Je to prestižnější.
Proč se omezovat na centrum?
Je to světové centrum, rozmáchni se.
-Rozmáchnout? -Jo.
Já vždycky chtěla žít v New Yorku.
Hudební scéna, muzea, Broadway,
Broadway by se ti líbila, kamaráde. Tam bys měl mít svoji kancelář.
NEZDAR! MUZIKÁL
-Nezdar! -Nezdar!
Zůstanu v Portlandu.
Tak víš co, když to všechno sníš,
tak cestou domů vezmeme ten katalog.
S komerčními nemovitostmi?
Samozřejmě. Je to prestižnější.
Poznámka do spisu. Najmout matku na pozici globálního plánování.
Díky, kámo.
A tak jsem se začal rozhlížet po vhodnějším místě pro světovou centrálu
svojí agentury.
KAPITÁN NEZDAR, s.r.o.
Nájmy byly vyšší, než jsem čekal.
Musím rozlousknout toho Gunnara.
Timmy, vstávej.
NEŽ UMŘU, CHCI DOKÁZAT NĚCO VELKÉHO
A jak Gunnara vyřešíme, tak to přijde.
Budem v pořádným balíku.
A se těmi penězi pak budeme moct otevřít novou kancelář.
V centru.
KAPITÁN NEZDAR, s.r.o.
Ke Gunnarovi jdem odpolko.
Prach na otisky prstů,
-a odebrat vzorky vlasů. -Mám tě rád.
Timmy! Pospěš si, přijdeš pozdě.
Uvidíme se během přestávky.
Mně se to taky nelíbí.
Nařízení školy. Medvědi tam nejsou vítáni.
OSLAVTE S NÁMI MĚSÍC POVĚDOMÍ O ŽIVOTĚ ZVÍŘAT
Pokrytci.
Jdete pozdě, Nezdare
-Zase. -Dědek Krokus. Je to potížista.
A Nezdare, teď hlídáte Hammyho vy.
Vyzvednete si ho zítra po škole u Maxine.
Už něco mám.
Klidně se o Hammyho budu starat další týden.
Ne. Nezdare, toho křečka si vyzvednete, jinak dostanete školní trest.
-Za co tu jsi? -Za vraždu.
Ty?
Nepostaral jsem se o křečka.
-Toho hlodavce vyzvednu. -Skvělá volba.
A lidé, vedle kterých sedím, jsou taky potížisti.
-Například ona. -Ahoj, Timmy.
Molly Moskinsová. Pořád se hihňá a je cítit po mandarinkách.
Všechno pryč z lavic, napíšeme si test.
A on, Karlík Špulka.
Říkají mu Koblížek a je to bývalý zaměstnanec mojí agentury.
-To je přepadovka? -Věděl jste o něm?
-Ne. -Pak je to… přepadovka.
Ale… já se vůbec neučil.
Občas mu povolí nervy, tak jsem ho propustil.
Ale tahle je vůbec nejproblematičtější. Ta, jejíž jméno nesmíme vyslovit.
Protože o ní nikdy mluvit nebudu. Nikdy.
Takové testy budeme před koncem roku
-psát ještě čtyři. -Je to vůbec legální?
Vždycky jsem si myslel, že testy s výběrem odpovědí jsou neoriginální.
Teď v nich vidím umělecké dílo.
PRASE
VODOJEM
KALHOTY
A ještě jedna věc, každý další test bude ohodnocený
jednou známkou pro celou vaši skupinu.
Cože, proč?
Chci vás podpořit ve spolupráci, pane Špulko.
Protože spolupráce bude možná vaší jedinou šancí,
na přežití příští roku na vyšším stupni.
-Tak to je konec. -Proč?
Protože Timmy se neučí a zkazí nám průměr.
Průměr mě vážně nezajímá, Koblížku Špulko.
A co tě zajímá, Timmy?
Nemůžu pracovat s tamtou.
Já moc nechápu, co tím myslíš,
ale určitě to nějak vyřešíme.
Molly Moskinsová, chcete nám něco říct?
Já ne, ale Timmy ano. A myslím, že bychom ho měli vyslechnout.
No prosím,
pokud vás něco trápí, pane Nezdare, budeme rádi,
když se nám svěříte. Postavte se.
Nahlas, Nezdare.
No, my čekáme.
-Zvládneš to, Timmy. -Řekni něco, Timmy.
Přesně, jak jsem čekal. Posaďte se, Nezdare.
Ale sedět s tou, jejíž jméno nesmíme vyslovit, prostě nešlo.
Posaďte se,
nebo běžte do ředitelny.
Takže jsem musel improvizovat.
Co to děláte?
-Sedám si, ale sem. -Tak to by stačilo. Ven.
Vypadněte z mojí třídy.
Bez té lavice!
Obědová přestávka je jediná chvíle, kdy můžu plánovat strategie své agentury.
Takže jsem si vybral místo, kam si může přisednout i můj společník.
A kde nikdo neuslyší naše důvěrné rozhovory.
Například mí spolužáci
nebo tamta.
Nebo Rusové.
-K tomu plotu bych se nepřibližoval. -Proč?
Je to bezpečnější.
Jo, jasně, podivíne.
Nevšímej si ho. Jen žárlí.
Budeš muset zajít ke Gunnarovi beze mě.
Trochu se zpozdím.
Jestli dobře počítám, tak jsme se letos sešli už jedenáctkrát,
a nezlepšily se ani Timmyho známky, ani jeho chování.
A co hůř, jeho to ani nezajímá.
Vím, že vám to pak může připadat, ale Timmy se zajímá.
Jen to prostě dává najevo po svém.
Ať už je to jakkoliv, s takovou ho vyloučíme ze školy.
Ne. Ne, to nebude nutné.
-Polepší se. Slibuji. -Paní Nezdarová, jak jistě víte,
tohle je Timmyho poslední rok na Carverette.
A příští rok přejde s celou třídou na vyšší stupeň.
VYSÁVÁRNA DUŠÍ PŘEPRAVA STUDENTŮ
Jedna, dva, tři, čtyři, pět…
Jedna, dva, tři, čtyři, pět, šest…
Netřeba dodávat, že to pro vašeho syna bude velká změna.
Vyšší stupeň je mnohem větší.
Může být nahánět strach.
Třídy jsou větší.
6. TŘÍDA
Počet studentů na jednoho učitele je extrémní.
A taky se zvýší množství domácích úkolů.
Bude to opravdová zátěž.
Snažím se vám říct, paní Nezdarová, že jsme vašeho syna
bohužel až příliš dlouho rozmazlovali.
A pokud postoupí na druhý stupeň, bude s tím konec. Šmytec.
Bude se muset vymanit ze svého světa.
Naprosto vám rozumím.
Timmy, omluv se panu Krokusovi.
A za co přesně?
Za vyrušování v hodině.
Snažím se soustředit na svůj test, matko. Moje třída na mě spoléhá.
Timmy!
Chybička se vloudí.
Hammy.
To je neuvěřitelný.
Jestli tě vyloučí, jsem v háji. Myslím to vážně, Timmy.
Nemůžu si dovolit chůvu a nemůžu s tebou zůstat doma.
Sotva máme na nájem. Budeš mi muset pomoct, kamaráde, jasný?
Myslím to vážně.
Matka se zlobila, ale zbytečně.
Řešení se přímo nabízelo. Pátá třída bude posledním rokem
mého formálního vzdělávání.
Tak jo, jaké máš další stopy v Gunnarově případu?
Co tím chceš říct? Nic jsi nezjistil?
Musíme ten případ rozlousknout a přestěhovat se do centra.
No tak Timmy. Co děláš?
To není moje vina. Rozmrzelý zaměstnanec.
Tak přestaň.. Musím tu zaplatit účty.
A ty by ses měl chystat do postele. Vylez zpod toho stolu, prosím.
Tyhle účty jsou v pohodě. Až se moje agentura rozroste,
dám ti desetinásobek toho, co teď vyděláváš.
O můj plat se nestarej. Lámej si hlavu nad svojí školou.
-Slib mi, že se budeš víc snažit. -Potvrzuje se.
Musíš se občas umět omluvit, jako třeba dnes. Ano?
Potvrzuje se.
-To není normální. -Fajn. Normální je pro normální lidi.
Přestaň. To je neprofesionální.
Udělej to znovu.
POZOR V SOUSEDSTVÍ ŘÁDÍ ZLODĚJ KABELEK
Pro detektiva jsou čas peníze.
Takže triviální úkoly mi akorát tak ztrpčují život.
Například vyzvedávání křečka.
Pohlídej to tady.
Ahoj Timmy. Jdeš si pro Hammyho?
Potvrzuje se.
Umíš udržet tajemství?
Určitě je mrtvý?
Už tři dny se nepohnul.
Poznámka do spisu, možná vražda.
-Potřebuju krabici od bot. -Na co? Co chceš udělat?
Vzít tělo do laboratoře, zahájit vyšetřování.
-Nejspíš se to dostane i do novin. -Nemůžu za to. Mám ráda zvířata.
Plánujeme měsíc Povědomí o životě zvířat.
Doporučuju se stáhnout, než to celý utichne.
Což asi neutichne.
ZESNULÍ
Kapitáne, mám tělo.
To je tak neprofesionální.
Kvůli podezření z vraždy musím tu mrtvolu co nejdřív odnést
do márnice a provést forenzní analýzu.
Což bych udělal, kdybych tu měl svůj Nezdárkolet.
Ale ten tu není. Tak jsem zhodnotil, jaký to bude mít dopad na můj byznys…
-a můj život. -Nikdy!
-A moji budoucnost. -Pane Nezdare. Šálu dolů.
A poznamenám si svoje zjištění do svého spisu.
Timmy, mrtvý.
O tom jsme už mluvili. Když jsi ve službě,
nebudeš plavat. Máš to tu hlídat.
Ahoj Timmy.
Za to máš několik černých puntíků.
-Dneska je nějak rozohněný. -Vidím, je roztomilý.
Musíme najít náš Nezdárkolet, to je hlavní.
-Zruš všechny ostatní případy. -Ahoj Timmy.
-Dobrý den, paní Špulková. -Je všechno v pořádku?
Musím mluvit s Koblížkem, je to naléhavé.
Není tu. Má hodinu šermu.
Tyčkový plot, pletivo, mřížka.
Máte adresu?
Tak, mládeži. Konec. Koukněte se na mě.
S pokrčenými koleny vám to půjde líp.
A soustřeďte se na práci nohou.
Dobře, Petře.
Trochu přidej na rychlosti, Antone.
Sofie, trochu víc akce, dynamičtější pohyby.
Koblížku, soustřeď se.
Rose, více se kryj, ale jinak solidní výkon.
Poznámka do spisu, Koblížek trénuje, aby se stal vrahem.
Možná zrada. Ostražitost nutná.
To nevypadá dobře.
Je to jasný případ sabotáže.
Museli vědět, že Nezdárkolet je klíčem k mému úspěchu.
Fajn, ale musím jít domů se učit. A ty taky.
-Hodnotí nás teď dohromady. -Moc si to bereš, Koblížku.
-Proto jsi dostal padáka. -Odešel jsem sám.
Nikoliv. Ale chtěl bych tě najmout zpátky a zvýšit ti plat.
-Vzhledem k tvé nové dovednosti. -Jaké dovednosti?
-Tvůj trénink na vraha. -Netrénuju, aby se ze mě stal vrah.
Táta si myslí, že mě šerm dostane na Stanford.
Sportem jen marníš svůj talent, Koblížku.
-Promluvím s tvým otcem. -Ani náhodou. Dostaneš mě do maléru.
-Absurdní. -A co operace Sumo?
Kde jsi? Přepínám.
-Venku. Přepínám. -Venku? Proč jsi venku? Přepínám.
Můžu vám pomoct?
To je past, uteč! Přepínám!
-Měli jsme mít převlek. -Dostal jsem měsíc zaracha.
Co to děláš?
Otevři to. Pak možná pochopíš vážnost situace.
-To je Hammy? -Správně. Byl zavražděn.
To udělala Maxine Schellenbergerová?
To zjistíme až po pitvě.
Ale dokud nenajdeme Nezdárkolet, všechny případy stojí.
Hele, možná, že ten, kdo zabil Hammyho,
ukradl i Nezdárkolet.
Dobrý postřeh. Pak to ale nemohla být Maxine,
protože když byla se mnou.
To znamená, že v tom má prsty mafie.
-Museli to být Rusové! -Rusové!
Dobře, jdu do toho s tebou. Pomůžu ti najít Nezdárkolet,
ale slib, že se budeš učit.
-Plácneme si? -Jo.
-Jdu za Flo. -Proč?
-Získat informace. -To není studium.
VEŘEJNÁ KNIHOVNA SEVEROVÝCHODNÍ PORTLAND
Pokud budete na tomto posvátném místě rušit,
najdu si vás a umlčím. Děkuji.
To se nemělo stát.
Ale ne.
Pomoz mi, Flo. Je to urgentní.
S tebou je to vždycky urgentní, Timmy.
-Co je v té krabici? -Ani se neptej.
Dobře.
Přečti si to. Řekni mi všechno, co o nich víš.
Rusové?
Neměla jsi to říkat nahlas.
Jasně. Ruské cestopisy, ruské kuchařky, ruští autoři?
Zamítá se.
Tak mi to přibliž.
-Ruští agenti. -Znova jsi to řekla nahlas.
Takže chceš ruský špionážní román?
Ne. Chci informace o špiónech, kteří tady žijí.
Dobře, Tommy, poslouchej.
Celou zimu jsi tu byl zalezlej. Venku je hezky. Běž si hrát.
-Nejsem tvoje chůva. -Ahoj Timmy.
Ahoj.
-Tady jsou letáky, Flo. -Dobře, Molly.
Přidáš se, Timmy? Je měsíc Povědomí o životě zvířat.
A víš, že se naše škola chová nespravedlivě vůči medvědům?
-Opravdu? -Škola je teď rozpolcená.
O tom nic nevím. Povídej.
Nemůžu to teď probírat. Teď mluvím s Flo.
My už jsme domluvili.
Neznám žádné Rusy, Timmy.
-Já ano. -Znáš?
-Ano. -Moment.
Zdroj, Molly Moskinsová.
Pokračuj.
Boris pracoval v našem kostele, ale zemřel.
Boris to asi nebyl.
A Corrina Corrina je částečně Ruska.
Ta, jejíž jméno nesmíme vyslovit?
Proč jí říkáš ta, jejíž jméno nesmíme vyslovit? Tobě se snad líbí?
To je absurdní, Flo.
-Pokračuj, Molly. -Její babička je z Ruska.
Takže je částečně Ruska.
Konečně jsem viděl tu, jejíž jméno nesmíme vyslovit takovou, jaká je.
Jako ruskou špiónku.
-Jak spolehlivá ta informace je? -Velmi.
Loni nám ukazovala ruské matrjošky,
které jí dala bábuška.
To je ruský výraz pro babičku.
Asi jsme skončili.
-Ještě se vrátím, Flo. -To nebude nutný.
Zvedáme kotvy, Kapitáne.
On je fascinující.
NARUŠITELE SEŽERE LEDNÍ MEDVĚD
Timmy! Neviděl jsi moje zrcátko?
-To malé kapesní? -Zamítá se.
-Víš to jistě? -Potvrzuje se.
Sakryš! Půjdeš otevřít?
Nemůžu.
-Jsem uprostřed případu. -Timmy, prosím. Přišel kamarád.
Proč?
Pozvala jsem ho na večeři.
-Proklepla sis ho? -Ne. Znám ho.
A navíc pracuje pro policii.
Potkali jsme ho v lékárně. Pamatuješ?
Ten pokutář?
Jmenuje se Kryšpín a je moc milý.
Je neúspěšný.
Prosím tě, běž.
-Ale dal nám pokutu. -Taky ji stáhl.
-Takže neúspěšný a zkorumpovaný. -Timmy, mohl bys jít?
Absurdní.
Ahoj Timmy. Jak to jde? Jsem Kryšpín. Pamatuješ si na mě?
Pamatuju si všechno.
To máš kliku, chlapče. Já ne.
Já zapomínám. Mám příšernou paměť.
Hlavně na jména.
Jo. Špatnou na jména. Dobrou na lidi, špatnou na jména.
-Je mamka doma? -Možná.
-Co to je? -Přinesl jsem jí nějaké čokolády.
Mám něco i pro tebe.
Je to králičí pacička pro štěstí. Mám jich celou sbírku.
-Co tu máme? -Máme další, doktore.
Levá zadní packa, je pryč.
To nemůžu přijmout. Máme měsíc Povědomí o životě zvířat.
Promiň, to jsem nevěděl.
Ale je to skvělý. Takže si to mám nechat, nebo…
Nechám si to jako důkaz.
-Ahoj. -Ahoj.
Timmy, pozval jsi Kryšpína dál?
Zamítá se.
A mohl bys to udělat teď?
Smíte vstoupit do našeho domu.
Dík. To je od tebe milý.
-Ty jsou pro tebe. -To je od tebe milý, děkuju.
-Tak pojď dál. -Dobře.
-Budeme jíst vzadu na dvorku. -Dobře.
Mrzačí svoje králíky.
DŮKAZY
Výborné. Skvěle vaříš.
Děkuju, ale nakonec jsem nevařila.
Chtěla jsem, ale pak jsem už nestíhala.
I tak je to výborné.
-Matko. -Teď ne, Timmy.
-Raději večeři ukončeme. -Přestaň.
Neprošel prověrkou.
Týjo, jakou prověrkou?
-To nic. To je jen taková hra. -To není.
Vtip, že pracuju pro pokutáře? Lidi vtipkujou.
Ne, to nebylo o pokutářích. Že ne, Timmy?
V pohodě. Chápu to.
Lidi nás nemají příliš v lásce. Proto tam pracuju.
Aby tě neměli rádi?
Ne, abych změnil jejich názor. Změnil negativní pohled na pozitivní.
Když dám někomu pokutu,
-a to nerad… -Jasně.
…lidi se naštvou.
Takže jim nechávám vzkaz. Jako „Mrzí mě to“ nebo
„Jo, je to opruz.“ A pokud něco řeknou,
snažím se naslouchat. Vyslechnout si je.
-Můžu teď dostat svůj telefon? -Ne.
Kdyby tě to zajímalo, Timmy,
-můžu tě provést po okrsku. -Zamítá se.
S místní policií nespolupracuji.
-Jak to? -Mám parťáka.
Boží, a koho?
Končí platnost lístku
pro Dodge Neon na Albiny
v nákladní zóně, ale nenakládá…
-Někdy vás představím -To zní dobře. Budu rád.
-Víš, proč tu jsi, Timmy? -Zamítá se.
Vypadá to, že jsi ve třídě občas zažíval krušné chvíle,
takže si o tom promluvme.
Chybička se vloudí.
Nebo si taky můžeme popovídat o něčem jiném, co tě trápí.
Pěkná kancelář. Kolik dělá nájem?
Tu jsem dostal. Hledáš kancelář?
Potvrzuje se, ale v centru.
A na co potřebuješ kancelář?
Myslím, že jsme skončili.
Ještě máme dvacet minut.
Je to pancéřové?
Spíš to bude kov.
Timmy, chci abys věděl,
že cokoliv mi tady řekneš, tu i zůstane.
-Je to bezpečná zóna. -Žádné štěnice?
-Štěnice? -Odposlouchávací zařízení.
Ne. Žádné štěnice.
-Váš kniš. -Děkuji.
Pochybuji. Moje práce je velmi důležitá, spousta lidí na mě spoléhá.
-Jako kdo? -Moje máma,
můj parťák, město Portland.
To je velký tlak.
Kolik zbývá času?
Osmnáct minut.
Ne, to rozhodně nebude pancéř.
Nevěřím, že je Corrina Corrina ruskou agentkou.
Je to tak. Molly Moskinsová to potvrdila.
-Jen je na všechny milá. -A kryje jí záda, to už jsem prohlídl.
Ty domy jsou obrovský.
Zločin vydělává.
Jak asi vypadá dům Corriny Corriny.
Vidím ho v jasně.
ZLO, s.r.o.
A proč myslíš, že Rusové chtějí tvůj Nezdárkolet?
Chtějí sabotovat moji agenturu.
-A dokonat jejich mistrovský plán. -Jo. Rusové mají vždycky nějaký plán.
Tady to je, číslo 2495.
Přesně jak jsem si myslel. Čiré zlo.
Můžeme.
-Musíme dávat pozor, kam šlapeme. -Jak to?
Pozemek je nejspíš prošpikovaný pastmi.
Jo.
K zemi!
-Jsou ozbrojené. -Mají vodní pistole.
Správně, podle mě kolem sebe stříká žíravinu.
To asi ne, vždyť se smějí.
Některé kyseliny tě nutí ke smíchu.
Ahoj, Koblížku. Ahoj, Timmy.
Ahoj, Corrino.
Ahoj.
Co děláte?
Jen tu tak postáváme.
Na chodníku
Táta přijel. Mějte se, kluci.
Páni! Podívej na to auto.
To je hustý!
-Je nejspíš kradené. -Ani náhodou, jsou bohatí.
Její táta vlastní banku.
-Cože? -Jo.
Vždyť s námi mluvil na kariérním dni. Pamatuješ?
Nějak jsem neposlouchal.
Mluvil s námi. A je moc milý.
Rozdal nám propisky.
-Každý si ho hned oblíbil. -Jdeme.
-Co ti je? -Ošálila nás.
-Nezdárkolet tu není. -Tak kde je?
Když chceš něco schovat, kam to ukryješ?
-Pod matraci. -Omyl. Do banky.
Nemůžeme se vloupat do banky. Zavřou nás do vězení.
Koblížkovi zase povolují nervy.
Je hodně děsivých míst, na kterých bych nechtěl být.
V ohrožení bobrů.
Sjíždět vodopád Multnomah v sudu.
Účastnit se nahého cyklistického závodu
a uvidět tam pana Krokuse.
Ale tohle místo zatím vede.
Kde je dvoukolka?
Odpověz, Timmy.
Chybička se vloudila.
Timmy!
To byla jediná hezká věc, kterou jsem měla! Jediná!
Říkala jsem ti, že na ni nemáš sahat!
Vyhrála jsem ji v kostele a ty víš, jak moc se mi líbila.
V hlavě se mi rozezvučel alarm a musel jsem improvizovat.
Půjčil jsem ji Molly Moskinsové.
Kdo je Molly Moskinsová?
Jedna holka ze třídy.
Potřebovala ji na to svoje blbý shromáždění.
Timmy, ale ona nebyla tvoje, nemáš ji co půjčovat.
Já za to nemůžu, je cítit po mandarinkách.
Kdo? Molly Moskinsová?
Potvrzuje se.
Timmy, já ti ale řekla, že na ten Segway ani nesáhneš, je to tak?
A je dobře, že se ve škole zapojuješ,
ale tohle chování musí přestat.
Práce. Musím to vzít.
Chci ten Segway zpátky, hned jak to shromáždění skončí.
A zavolám mámě Molly Moskinsové.
Ani se nehni.
Pokud zavolá mámě Molly Moskinsové, musím zajít k Molly
a uzavřít dohodu.
HURÁ KOČKY OUTSIDEŘI A AMATÉŘI
V domku na stromě.
Čaj?
Můžeme se věnovat té dohodě?
Dobře.
Mám říct své mámě, aby řekla tvé mámě,
že máme Segway na shromáždění?
Správně.
A proč sis vybral mě?
Moje agentura si tě vybrala.
Talentová agentura?
Detektivní agentura.
Už jsi slyšel o těch krádežích kabelek? Bylo to ve zprávách.
Já se zabývám většími případy. Svatá prostoto!
To je moje můj kocour, Señor Burrito.
Je vycvičený?
Líbíš se mu. Možná proto, že jsi podivný a záhadný.
Dej ho pryč, než mě zmasakruje.
Señor Burrito, vamonos.
-Není to zábava? -Je to byznys.
V sázce je budoucnost mojí agentury.
Dobře.
-Takže chceš, abych ti kryla záda. -Potvrzuje se.
Takže já říkám ano.
Budu ti je krýt kdykoliv, Timmy.
Buďme profesionální, Molly.
Dobře.
Budu profesionální.
Jestli ti mám pomoct, zapíšeš se na to naše shromáždění.
-Zamítá se. -A…
-nalakuješ mi nehty. -Absurdní!
A až skončíš, nalakuju já ty tvoje.
Nepřehnalas to s čajem?
Mám ti přece krýt záda, ne?
No, a teď mi to krytí moc nepřipomíná.
Vydírání přichází v mnoha odstínech. Například v tmavě růžové.
-Učil ses? -Zamítá se.
Měli jsme dohodu.
-Pomohl bys mi s tou bankou? -Ani náhodou.
Žádná banka, žádná dohoda.
Nezdare, nebavte se.
Nebavil jsem se, jen jsem něco prohodil.
Prostě mlčte.
Jestli se máma dozví, že jsem šel do centra,
-zabije mě. -Nezabije.
To říkáš jen proto, že tvoje máma neví, kde právě jsi.
Pořád jen pracuje.
Zamítá se. Říkám to proto, že tato mise je přísně tajná.
To není dobrý nápad. Cítím to v kostech.
Přestaň panikařit. Máme krytí.
Je to obrovský komplex. Několik vchodů a východů.
Je to obří. Tohle je šílený.
Máme šermířské masky?
Ano.
K čemu nám vlastně jsou?
Pohotovostní plán. Nasadit masky.
Mám je jen půjčený, abys věděl.
-Co teď? -Za mnou.
Nezdárkolet je nepochybně v trezoru.
Všichni po nás koukají.
Jen žárlí, nevšímej si jich.
-Co děláš? -Sbírám informace.
Dobrý nápad.
Jak vám pomůžu, hoši?
Chtěli bychom si prohlédnout váš trezor. Je to naléhavé, pane.
Obávám se, že to nepůjde.
Dobře, tak my už půjdeme domů. Že jo, Timmy?
-Zamítá se. -Sundali byste si prosím masky?
-Proč? -Bezpečnostní nařízení. Žádné masky.
Do tváří musí být vidět.
-Sledují nás. -Jasně, že jo! Vždyť jsme v bance.
A my máme nasazené šermířské masky.
V tom mi všechno došlo. Byla to past.
Obklíčili nás.
Ale kdo je upozornil?
Samozřejmě, byla to rodinná záležitost.
-Ale ne. -Okamžitě si sundejte ty masky.
Timmy, musíme si sundat masky.
-Nikdy. Připrav se. -Na co?
Na akci.
-Plast? -Jo, je to bezpečnější.
Je to past, utíkej!
-Hej, stát! -Proč jsi to udělal?
-Pak mi poděkuješ. -Nemůžu dýchat.
-Nech si tu masku. -Dusím se!
Kapitáne! Potřebujeme posily.
Potřebujeme posily.
Tak jo, Timmy. Tajné informace, štěnice, pancéřované stoly.
Musím se zeptat.
Jsi špión?
-Zamítá se. -Neboj.
Nechal jsem to tu prohledat a žádné štěnice tu nejsou.
Jsem detektiv.
Jasně, to dává smysl.
Takže máš potíže s agenturou.
-Potvrzuje se. -Jak to?
Někdo se snaží ji sabotovat.
-A víš kdo? -To vám nemůžu říct.
Právě probíhá vyšetřování.
Ale v sázce je úspěch mojí agentury.
Vážně?
Jaký úspěch myslíš?
Velikánství.
Mluvil jsi o tom s matkou?
Proč ne?
Spolupracuje s místní policií.
Matko, dáš mi kapesník?
Má nízkou úroveň, ale je zkorumpovaný.
Taky usekává králíkům tlapky.
Asi to není ta nevhodnější chvíle, abych tě o to žádal, ale…
můžu si tě najmout?
Co je to za případ?
Chci, abys pro mě odvedl špionážní práci
v hodinách pana Krokuse.
-Chcete informace. -Jo, chci informace.
Jak moc detailní?
Začněme u úkolu, který vám zadal.
Chci ho celý vidět.
-Hotový domácí úkol? -Hotový domácí úkol.
To bude za příplatek.
Tak jo lidi. Ztišíme se.
Musíme naplánovat shromáždění a zvýšit povědomí.
Takže, kdo patří mezi ochočená zvířata? Ruce nahoru.
Dobře. Kdo jsou moje divoká zvířata?
Dobře, mám všechny?
Ano?
Nevím, do jaké to patří skupiny, ale ráda bych vzdala hold
Hammymu, našemu třídnímu křečkovi.
Zemřel…
přirozenou smrtí.
To se mi líbí. Velmi ohleduplné. Molly, zapiš to.
Rozumím.
Timmy, do jaké skupiny ses přidal?
-Do žádné. -Musíš se někam připojit.
-Ne, nemusím. -Ano, musíš.
Ne, pokud protestuje.
A proti čemu protestuje?
Proti šikaně medvědů.
Někdo šikanuje medvědy?
Rozhodně, taky jsem o tom slyšela.
-Od koho? -Od Timmyho.
Dobře, Timmy, můžeš nám o těch medvědech povědět víc?
Timmy?
Pokud máš nějaký názor, neboj se ho říct nahlas.
Proč si myslíte, že tu jsem?
Protože bych vás měla ráda? Rozhodně ne.
Ale protože vám chci ukázat, že i vy můžete ovlivnit svět.
Protože jestli ho neovlivníte, jsme všichni v háji. Pochopili?
Timmy.
No tak, hochu. Řekni něco.
Potvrzuje se.
Dobrý, to beru.
Tak, lidi, vztyk. A dáme se do práce. Máme co dělat.
Posaďte se ke svým stolům.
Do shromáždění zbývají dva týdny, takže času není nazbyt.
To bylo hodně mírně řečeno. Čas se krátil.
Musím z banky dostat svůj Nezdárkolet. Dneska v noci.
A přenechat tenhle úkol Kapitánovi, na kterého často nebyl spoleh.
Řekl jsem mu, ať se vyhýbá osvětleným místům.
Neposlechl.
Řekl jsem mu, ať se vyhýbá hlavním vchodům.
Neposlechl.
A vyzval jsem ho, ať se vyhne jakýmkoliv rozptýlení.
Ani tady mě neposlechl.
Ale hlavně jsem mu řekl, ať Nezdárkolet získá
opatrně a hlavně nenápadně.
Ale je moc tlustý.
Kapitáne. Kapitáne. Změna plánu.
-Strop banky tvoji váhu neunese. -Ahoj, Timmy.
Jak se máš, chlape?
Co tady děláte?
Jel jsem kolem. Nechceš hodit domů?
Dobrý detektiv si nepřátele drží u těla.
ČASTO ZASTAVUJI
-Někdy až příliš u těla. -Jak bylo ve škole?
Bavil ses?
Něco zajímavého?
A máš rád medvědí tlapky? Koupil jsem jich pár v pekárně.
Jsou výborný.
-Co tu máme? -Jeho tlapky.
Někdo mu je uřízl.
Ani náhodou.
A co bowling? Ten hraješ?
Vezmu tě tam a naučím tě hrát.
Víš, Timmy, já vím, že je divný, že chodím s tvojí mámou.
Divný je, že mě chcete učit bowling.
To beru.
Jen chci, abys věděl, že ji mám moc rád.
Je chytrá, pohodová, vtipná a hezká.
Divím se, že se mnou vůbec tráví čas.
Ne, že bych byl špatnej.
Ale řeším teď pár věcí.
Dokonce chodím na terapii a jde to dobře.
Jenže lidi si myslí, že jen proto, že rozdáváme pokuty,
nám na nich nezáleží. Naopak, záleží, a hodně.
Záleží nám na všem, nejsem robot.
Na roboty teď myslím.
STRAŠNÁ NUDA
Jak by mohli vládnout.
Víš, Timmy, když se ti někdo takhle svěří,
mohl bys na to třeba něco říct.
-Jako co? -No, jako,
„Díky, že ses mi svěřil,“ nebo tak.
-Díky, že ses mi svěřil. -Jo, to se tak normálně dělá.
-Normální je jen pro normální lidi. -Cože?
Že jsi normální. A máma normální lidi nemá ráda.
Dobře.
Takže, za prvé nejsem zas až tak normální.
Jsem milej dopravák a to je vzácný.
A za druhé, to, co jsi řekl, bylo docela ošklivý.
-Já na tebe nikdy ošklivej nebyl. -Ale ano, byl.
Cože? Kdy?
Za prvé jste mě unesl.
Ale to jsi… já tě neunesl, chlape.
Tohle není… Já tě vezu domů ze školy.
Můžeš vystoupit.
Nikdy jsem tě nenutil…
Timmy.
Timmy!
Ale ne! No tak, chlape!
Po zmaření pokusu o únos jsem se zavřel ve své kanceláři
a soustředil se na Jenkinse.
-Ahoj. -Ahoj, matko.
Děláš si úkoly, to tě chválím.
Pracuju na případu. Nový klient.
Slyšela jsem o tom incidentu s Kryšpínem.
-Chceš si o to promluvit? -Zamítá se.
Timmy, vím, že pro tebe není seznamování lehký,
ale mám Kryšpína moc ráda.
Je moc milý a je s ním zábava.
Včera jsme se třeba byli jen tak projet. A bylo to pěkný.
NEZASTAVUJI NEVYHÝBEJTE SE MI
Snad neděláš nějakou hloupost.
Ne, to ne. Slibuju.
Timmy, přišla jsem si promluvit o něčem jiném. Je to důležité.
Budeme se stěhovat, Timmy.
-Nemožné. -Ne, to není.
Znovu nám zvýšili nájem a já už si to nemůžu dovolit.
A co moje kancelář?
Zařídíš si novou.
To nemůžu!
Mám spoustu případů
-a teď se mi stěhování nehodí. -Jinak to nejde.
A navíc jsem nedaleko našla pěkný byt a můžeš do školy chodit pěšky.
A co s tím má společného škola?
-Mluvím o svojí agentuře. -Timmy, vím, že to není lehké…
Nemůžu přesunout svoji kancelář jen tak.
A navíc teď musím změnit vizitky. Tyhle jsou mi k ničemu.
-Já se stěhovat nebudu. Vyloučeno! -Timmy.
Poznámka do spisu, matku nenajímat. Nespolehlivá.
Kromě medvěda nikdo nechápal, pod jakým jsem byl tlakem.
Ani matka, ani spolužáci.
Neuvědomují si, jakou hodnotu moje kancelář opravdu má.
Protože kdyby ano, ušetřili by mě podobných nepříjemností.
Jako třeba stěhování. A školních výletů.
-Nezdare. -Dobrý den, pane Krokusi.
Pozorně mě poslouchejte, dneska budete sekat latinu.
Jediný přešlap a dostanete trest.
Bez soudce, bez poroty. Bez naděje.
Kapišto?
-Co znamená „kapišto“? -Jestli mi rozumíte.
Kapištuju vám.
Podívej, tady je! Přehrada!
Přehradní nádrž Bonneville je národní historickou památkou.
Její výstavba začala v roce 1933.
Tyto turbíny mají výkon 1 200 megawattů.
To je dostatek výkonu na zásobení 900 000 domácností
nebo města jako je Portland.
-Ty brďo. -Ty brďo.
Máte nějaké otázky?
-Ano? -Máte to tady zabezpečené?
Zabezpečené? Ano. Váš autobus zastavili naši hlídači hned u vjezdu.
-A to je všechno? -No…
Nemůžu to s vámi probírat detailněji,
právě z bezpečnostních důvodů.
Proč ji tak zajímá bezpečnost?
Táta říká, že na zabezpečí stačí jeho pěsti.
Moje babička si koupila velkého psa.
Klidně by sežral zloděje.
Slyšel jste o těch krádežích kabelek?
Já jo, viděla jsem to ve zprávách.
Ticho! Nebo vás posadím do autobusu a pojedeme domů.
-A to by šlo? -Pro vás to neplatí, Nezdare.
Vy tu zůstanete, dokud nepůjdu do důchodu.
Další zajímavostí této přehrady je, že byla postavena
-během hospodářské krize. -Ale ne.
Lidé hledali práci…
Realizuje svůj mistrovský plán.
PROUD PRO PORTLAND
Tři, dva, jedna.
Nic nevidím!
-Potřebuju pomoct, Koblížku. -Ne, skončil jsem. Nech mě být.
Rusové nám chtějí zničit život.
-Chtějí nás uvrhnout do tmy. -Nemám strach o náš život.
Mám strach, že si nezlepším známky.
Pomoz mi a slibuju, že se budu učit.
-Přísaháš? -Přísahám na svého medvěda.
Jdeme. Jděte.
-Pojďme. -Pane Krokusi, chtěl jsem vám říct,
že jsou pro mě tyhle výlety ohromně poučné.
-Co to plácáte? -Nic. Jen vám prokazuju vděčnost.
Prokazujete vděčnost a podivné chování. Teď běžte. Pohyb.
Hej, kluku. Hned se zastav!
Nezdare.
Corrino!
Kde je ten skřet?
Támhle je.
Kde je?
Corrino!
-Kde je Timmy? -Já nevím.
Nezdare?
Kapitáne. Ztratil jsem náš cíl.
Žádám posily.
Rozumíš?
Opakuji. Rozumíš?
To se nemělo stát.
Je tu spousta dveří.
Já ho roztrhnu.
OBLAST S OMEZENÝM PŘÍSTUPEM
Cíl vstoupil do oblasti s omezeným přístupem. Jdu dovnitř.
Nezdare! Pojďte sem, vy malý skřete.
Varuji vás.
Projdete těmi dveřmi a zaručuji vám, že do šesté třídy nepáchnete.
No pro…
Páni!
Corrino!
Ozvěna!
Příště mu nasadím obojek.
-Nezdare, okamžitě se vraťte. -Nemůžu. Zaháklo se to.
Tak se odhákněte.
Pořád zaháknutej.
Sundejte si ji a nechte tady.
Je jedinečná.
Tohle je poslední kapka, Nezdare.
Už žádné vyhrůžky, žádný školní trest.
Obětoval jsem tomuhle povolání 43 let
a nikdy jsem nad nikým nezlomil hůl.
Ale lámu ji nad vámi, slyšíte, co říkám?
Vzdávám to s vámi, Nezdare.
Tohle je Dan.
Teď otevře přeliv a vypustí obrovské množství vody.
Zacpěte si uši. Bude to pořádný hluk.
PŘELIVOVÁ KONTROLKA OTEVŘÍT
Ale ne!
-Co se děje? -Já nevím!
-Sundejte si tu šálu, hned! -Nikdy!
Umřeme tady!
Moje šála!
-Natrhl jste ji! -Běžte!
-Zamčeno. -Cože?
Ne!
Poteče voda! K zemi!
-Proč? -Protože nás to odnese!
-Co to děláte? -Chráním vás.
I přes vzájemnou nelibost jsme zůstali profesionály.
Teď svázáni nepřízní osudu.
V jednom jsme se ale přepočítali. Voda. My.
Asi už je po všem, pane.
Pane Krokusi?
Není vám nic, pane Krokusi?
Následky této operace se mi jen těžko popisují.
Nejdřív vyslechli moji matku ohledně ruského spiknutí.
-Pak ona vyslechla svého šéfa. -Já tu práci potřebuju.
Celá operace ale byla tak přísně tajná,
že mi matka nechtěla prozradit nic.
Až doma.
Suspendovali tě na tři dny, Timmy, tři dny. Chtěli tě vyloučit.
Kdyby váš poradce nezasáhl, museli bychom ti najít novou školu.
-Posloucháš mě? -Samozřejmě.
Nevrátíš se do práce, matko?
Ano, to bych měla. Ale nevrátím. A chceš vědět proč?
Protože když jsem řekla, že zůstávám doma,
protože se o tebe musím starat,
řekl mi, že už se nemusím vracet. Vyhodil mě.
Zaplatím ti desetinásobek.
Ne, nezaplatíš. Tohle musí přestat.
-Příští rok jdeš na druhý stupeň. -Ne, nejdu.
Nejdu na vyšší stupeň. Stěhuju agenturu do centra. O tom jsme už mluvili.
Žádnou agenturu nemáš, Timmy. Už ne.
Co to děláš?
Měla jsem to udělat dávno.
Skoncuju s tím. Celýmu tomu divadýlku utnu tipec.
-Přestaň! -Ne!
Musíš konečně pochopit, že činy mají svoje následky.
Počkej! To je moje oficiální licence. Tu potřebuju!
-Mám tu rozdělané případy. -Nemáš. Jsi dítě.
Ty nemají rozdělané případy.
Nemůžu mít agenturu bez licence.
Přesně tak! Tu svoji agenturu zavřeš
a budeš se chovat jako normální dítě.
Ale normální je jen pro normální lidi, tos řekla.
Tak jsem se mýlila, Timmy. Mýlila!
Budeš muset zapadnout a z těch nesmyslů vyrůst.
Rozumíš mi?
-Potvrzuje se. -Neslyším!
Ano.
A najednou jsem přišel o agenturu.
SMRDÍ. IHNED POHŘBÍT!!!
To znamená bez klientů.
Bez kanceláře.
Bez domova.
K PRONÁJMU
Muž bez agentury je jako želva bez krunýře.
Bez střechy nad hlavou,
bez smyslu života,
odsouzen k průměrnému životu.
PAN JENKINS INFO OD T. NEZDARA PŘERUŠENO
Takže jsem neměl na vybranou a musel se poddat svému osudu.
Bezduché monotónnosti běžného života.
-Ahoj, Timmy. -Vítej zpátky, Timmy.
-Kde máš šálu? -Ahojte.
-Ahoj, Corrino. -Ahoj.
-Dobré ráno.
Omlouvám se za zpoždění. Nezvonil mi budík.
Věřili byste tomu?
Krokus odešel.
-To je jeho zástupkyně. -Říkala, že si vzal dovolenou.
Ale spíš je to kvůli tomu, co se stalo na přehradě.
Táta říkal, že se Krokus oběsil.
Přidal jsem urážku na cti, přišli jsme o Frederika Krokuse.
Hluboce jsem ho obdivoval.
Timmy, jsem doma.
-Ahoj. -Ahoj.
-Jak bylo ve škole? -Dobře.
Máš nějaké úkoly?
Už jsem je udělal.
Skvěle.
Takže udělám večeři.
Dobře.
Timmy, všechno zase bude v pořádku.
Dokonce mám novou práci.
Dobře.
Dobrá zpráva o mámině práce mi měla zvednout náladu.
Ale když jí se v práci začalo dařit, já byl čím dál tím neúspěšnější.
OREGONSKÁ ZOO
Neměl jsem klienty ani agenturu,
musel jsem se tedy rozloučit se svým jediným zaměstnancem.
Takže jsme se s Kapitánem dohodli, že se rozejdeme jako dva profesionálové.
Někdy se ale i do profesionálního vztahu zamíchají emoce.
A jako normální jedinec se cítím být osamělý.
A navíc zmatený.
Ahoj, Timmy, nechceš sušenku a podpořit Povědomí o životě zvířat?
Nemám peníze.
Jednu si vezmi. Jsou vážně dobré.
Budeš na tu sušenku jen koukat?
Nemám hlad.
Dostal jsem tvoje informace. Dobrá práce.
Proč ses za mnou nestavil?
Už tam nemusím chodit.
Jsem teď normální.
Chápu.
Takže jaký máš plán?
Jít na druhý stupeň. A být jako oni.
Nemůžeš být jako oni.
Proč ne?
Protože jsi jiný. Tak to prostě je.
Tvůj život je velký, originální, divný a o tobě.
Nemáš na vybranou.
Musel jsem zavřít agenturu.
To je nepříjemný.
Asi to souviselo s přehradou a školním trestem.
Chybička se vloudila.
Kvůli tobě.
To jsi vynechal.
Agentura nebo žádná agentura, uděláš chybu a musíš ji uznat.
Poučíš se z ní a přizpůsobíš se.
-Přizpůsobit se? -Přesně tak.
Profesionálové dokážou dokážou problémy vyřešit
a využít se, aby se zlepšili.
Jako když mi tehdy ukradli auto. Ano.
Přímo před domem. Bylo to na prd.
Měl jste kontaktovat moji agenturu.
To jsme se neznali.
Chci ale říct, že když mi ho ukradli, neměl jsem se jak dostat do práce.
Ale mám svoji práci rád. Stejně jako ty. Díky ní jsem to já.
Tak jsem se přizpůsobil.
Do práce začal jezdit na kole. Ukradené auto mi v tom nemohlo zabránit.
A navíc jsem tím zhubl 5 kilo, takže to dobře dopadlo.
-Zhubl jste 5 kilo? -Ano, zhubl jsem 5 kilo.
Neporadím ti, jak máš vést svoji agenturu.
Ale jestli něco děláš rád, musíš za to bojovat.
A musíš se přizpůsobit.
Udělej to a agenturu ti nikdo nevezme. Ani matka, ani pan Krokus.
Ani druhý stupeň.
A sněz tu sušenku.
Štěnice?
Pak mi to došlo.
RUSKÉ ODPOSLOUCHÁVACÍ ZAŘÍZENÍ
Rusové se nevzdávají. A já taky ne.
To znamená, že budu potřebovat svého parťáka.
ZNOVU ZÍSKAT VELIKÁNSTVÍ
Získat Kapitána zpátky nebude jen tak.
Znamenalo to spojit se s místní policií.
I když úroveň byla nízká.
Opatruj se, Royi.
Ahoj.
Ahoj, Timmy.
Vylekal jsi mě. Je všechno v pořádku?
Jinak bych tu nestál.
To asi ne, týká se to mámy?
Zamítá se. Týká se to zoo.
Potřebuju tam zajít. Je to urgentní.
Dobře. Proč?
Mně můžeš věřit, kámo. Opravdu. Jsem solidní chlap.
Jedna ruská agentka mi ukradla Nezdárkolet,
aby mohla zničit moji agenturu a realizovat svůj ďábelský plán.
Tím pádem jsem se musel rozloučit se svým parťákem.
A chci ho zpátky.
On je v zoo?
Správně.
Je to lední medvěd.
Myslíš to vážně?
Dobře. Tak zaprvé. Díky, že ses mi svěřil.
Moc si toho cením.
A zadruhé to zní skvěle.
Potvrzuje se.
Tady jsou vaše vstupenky. Užijte si zoo.
A kde najdeme výběh s ledními medvědy?
Ten je přímo tady, ale je zavřený.
-Jak to? -Opravuje se.
A kde jsou medvědi?
V Utahu. V Hogle zoo.
-V Utahu. -Absurdní.
-Není to absurdní. -To teda je.
-Ty jsi absurdní. -No tak.
Poodstup, kamaráde.
Je to jen kluk. Je naštvanej.
Ale je teda docela drzej…
Má jen pocit, že tu v zoo má svého parťáka.
Upřesním to, ať se trochu posunem.
Vydržte. Timmy…
Timmy?
Timmy!
Kapitáne. Operace Záchrana má zelenou.
Kapitáne, je načase, aby ses vrátil domů.
Opakuji,
je načase, aby ses vrátil domů.
Kapitáne?
Kapitáne!
Kapitáne?
Kapitáne!
Naposled jsem ho viděl u pokladny.
Je asi takhle vysoký a má hnědé vlasy,
na sobě má šortky, pruhované tričko a…
Červenou šálu.
-Timmy, jsi oukej?? -Potvrzuje se.
-Kam jsi šel? -Najít svého medvěda.
-A? -Osvobodil jsem ho.
Tak to má být.
-To je tvoje máma. -Zahoďte to, může to být napíchlý.
Zavolám jí, až budeme parkovat.
Jsem rád, že ti můžu pomáhat.
Moc pro mě znamená, že jsi mi věřil. Chci, abys to věděl.
Díky, že ses svěřil.
Zastavte se!
Hej!
Ukradl mi kabelku!
-Hej! -To byl zloděj kabelek.
-Já vím. -Neměl byste ho zadržet?
Asi jo. To bych asi měl.
-Běžel po téhle ulici! -Dobře. Rozumím.
-Je támhle. -Dobře. Rozumím.
Počkej a ani se nehni.
-Ani hnout, chlape. -Kdo jste?
-Policie. -Jste polda?
-Oddělení pokut. -Jste pokutář.
Prostě mi teď podejte tu kabelku.
-Jasně. Tady ji máte. -Děkuju.
Děláte správnou věc.
Díky. Ale teď asi udělám něco, co se nemá.
Slezte ze mě.
Potřebuje posily.
-Co máš za problém? -Nikdo nemá rád pokutáře.
Já vím. Ale snažím změnit a angažuju se…
Koho to zajímá?
Tak jdeme na to. Vydrž.
Přijíždí posila.
Timmy!
Připrav se na náraz!
Chybička se vloudí.
Ale dnes ne.
Dnes se zachovám jako profesionál. Jako opravdový profesionál.
A nechám místní policii dělat svoji práci.
Hej, ty tam v té dodávce. Nemůžu projít.
Takže si vem toho velkýho psa a odjeďte mi z cesty.
Tak jsem odjel.
A bolelo to.
Timmy! Zdravím! Ahoj! Řekni, že ti nic není.
-Nic mi není. -Opravdu? Dobře.
-Je v pořádku? -Je a měl veliké štěstí.
-Nechám vás o samotě. -Děkuju.
Promiň, že mám zpoždění. Přijela jsem, jak mi Kryšpín volal.
-A kde je Kryšpín? -Mluví s policií.
-Chytili jsme zloděje kabelek. -Opravdu? To je dobře.
Bože! Jsem tak ráda, že ti nic není.
Bála jsem se…
Myslela jsem, že se ti něco stalo. A nechtěli mi říct, co se vlastně stalo.
-Takže jsem nevěděla…Panebože! -Mrzí mě to.
Tebe to mrzí?
Ano. Snažil jsem se získat zpátky svoji agenturu.
Potřebuju ji.
Hlavně pokud mám jít na druhý stupeň.
Chci, abys měl zpátky svoji agenturu.
-Ale řekla jsi… -Já vím.
Byla jsem naštvaná a udělala jsem chybu.
Opravdu?
Jo.
Jo. Dělám spoustu chyb.
Já taky.
No, zase nám to půjde líp.
-Společně, dobře? -Potvrzuje se.
Omluv mě.
Poznámka do spisu. Přehodnotit najmutí mámy.
-Ahoj. -Bože. Ahoj!
Timmy! Jak se máš, chlape?
Přišel jsem obchodně.
Shromáždění pro Povědomí o životě zvířat. No hezký!
-Rád přijdu. -To by se mi hodilo.
Jo, a víš co? Na něco jsem narazil.
Mohlo by tě to zajímat. Týká se to Rusů.
Na to shromáždění bude i máma, jen tak pro informaci.
Fakt?
-Je na mě pořád naštvaná? -Potvrzuje se.
-Ale ledy už pomalu tají. -Jo. Vážně jsem to pohnojil.
-Chybička se vloudí. -Jo. Moje životní synopse.
Moje taky.
Stálo to, kde nemělo.
Nemožné.
-Řekl jste to matce? -Ne.
Všiml jsem si ho až dneska.
Jak to chceš uhrát?
Poznámka do spisu.
Možné spolčení policie s Rusy.
Zločiny se kupily. Gunnarův batoh, mrtvý křeček a úplatní poldové.
Ale překvapovalo mě to vůbec? Zamítá se.
Koneckonců, tohle je Portland.
Stumptown.
Místo známé svojí kriminalitou, korupcí a Rusy.
Děkuji učitelům základní školy Carverette.
A díky všem, že jste sem dnes zavítali.
ŠKOLA PODPORUJE ZVÍŘATA
Naši mladí aktivisté se na přípravách shromáždění nadřeli.
Jsem na ně hrdá.
Taky buďte.
Myslím to vážně.
Zatleskejte.
Správně.
A teď přivítejte naši organizátorku z řad studentů, Molly Moskinsovou.
Do toho, Molly!
-Kde je Timmy? -Nevidím ho.
-Děkuji. -Ani svůj Segway, když už jsme u toho.
-No jo. -Vítejte.
-Co? -Nic.
My, žáci základní školy Carverette vás vyzýváme,
abyste se k nám přidali a oslavili krásu, kterou představuje svět zvířat,
a taky náš závazek volně žijící živočichy ochránit.
Tohle shromáždění jsme uskutečnili na počest našeho zesnulého
třídního křečka Hammyho.
Nechť odpočívá v pokoji.
A teď prosím přivítejte, Timmyho Nezdara!
Ale ne.
Tam je Timmy. A váš Segway.
Máš pravdu.
Zdravím, lidi.
Proboha.
Rád bych vám sdělil, že naše škola nebere ohled na lední medvědy.
Ale já to tak nenechám.
Já ho zaškrtím.
Vy jste mu řekla, ať se nebojí říct svůj názor.
Lední medvěd je jiný. Možná je líný.
A možná žere odpadky a má mizerný přístup k životu.
Ale i on je ohroženým druhem a musí být chráněný.
Protože lední medvěd je věrný a ušlechtilý a schopný velkých činů.
Vlastně všechna zvířata na tomto shromáždění jsou schopná velkých činů.
-To má pravdu. -On je tak roztomilý.
Nastal čas přejít na druhý stupeň.
Nastal čas, abychom se přizpůsobili novému životu.
Ale nenastane čas, abychom přestali být sami sebou.
To můžeme říct rodičům, to můžeme říct učitelům
a můžeme to říct Rusům.
Do toho, Timmy!
Bůh žehnej základní škole Carverette, Bůh žehnej Portlandu
a Bůh žehnej Frederiku Krokusovi!
Byl to okamžik naprostého vítězství.
Škoda, že tu s námi nebyl Krokus,
náš bezkonkurenční učitel, aby to viděl.
Ale pak mi došlo, proč tu není.
RUSKÉ ODPOSLOUCHÁVACÍ ZAŘÍZENÍ
Zachraňte mě!
ZLO, s.r.o. VĚŽ PRO RUKOJMÍ
Plánuje další nekalosti,
ale my jí v tom zabráníme.
Překlad titulků: Jana Markova