KÉSZÜLT TADASHI AGI/SHU OKIMOTO MANGÁJA ALAPJÁN.
TBILISZI GEORGIA
Nem, de szerencsére Issei talált valakit, aki elvisz minket a kolostorba.
Hol ez a kolostor?
Európában, az biztos, de nem lehet messze Ázsiától.
Három napot mondtál.
Tudom… Nézd, igyekszem.
Issei most nincs túl jól.
Azt hittem, javul.
Nem, romlik.
Tudod, mit csinált tegnap?
Majdnem elrepült nélkülem Athénból.
Miért?
Nem tudom.
Úgy tűnik, már nem bízik bennem.
Kurvára kompetitív a hozzáállása.
Nagyon irritál.
Komolyan, Camille, engedd el.
Itt a verseny, amire készülnünk kell.
Tudom, de nem lehet.
- Ő… - Igen.
Ő a testvéred. Tudom.
Igen.
Szeretlek.
Én is.
- Helló. - Jó reggelt.
MENNYEI CSEPPEK
Itt az emberem.
Issei Tomine?
Üdv, Gocsa vagyok. Daï barátja.
- Örvendek. - Én is örvendek.
- Camille Léger. Együtt dolgozunk. - Üdv, Camille kisasszony.
- Helló. - Helló.
Maga Daï legjobb barátja, igaz?
Szinte féltékeny vagyok.
Nem tudtam, hogy van legjobb barátod.
Sosem kérdezted.
Köszönöm.
Milyen messze van?
Két és fél óra.
Valami ilyesmi.
Most vannak először Georgiában, hm?
- Igen. - Nagyon szerencsések.
Ez itt Goritt született Sztálin.
És itt találták fel a bort 8000 évvel ezelőtt.
Köszöntöm magukat Kartliban.
Hát, ez itt a kolostor.
Ez nem herbemont, hanem saperavi.
Itt minden szőlő saperavi?
Honnét tudnám?
Maguk a nyomozók.
Én csak az őrangyaluk vagyok.
Jó napot!
Jó napot.
Helló.
Helló, beszél angolul?
A barátaim Franciaországból és Japánból jöttek.
Egy bort keresnek,
úgy tudják, itt készül.
Találkoztak egy méhésszel Athénban.
Alexi Pipiasszal.
Alexi mondta nekik, hogy itt készül az a bor.
Alexi Pipia? A szomszéd faluban született.
Ismeri, igaz? Ideküldi a méhviaszt.
Kérdezek valamit, atyám, maga meg elmegy.
Mi történik?
Atyám, várjon.
Kérdezünk valamit, atyám, aztán elmegyünk.
Uram… Atyám.
Miért megy el?
- Várjon, atyám. Atyám? - Hé!
Beszélhetnénk egy percet?
- Ezt nem hiszem el! - Kérem, atyám.
- Hé! - Hé!
Várjon!
Mi volt ez?
Úgy tűnik, érzékeny téma ez a maguk bora.
Hát ez őrület.
Ők szerzetesek. És georgiaiak.
Ne feledjék, hogy a szovjet kalapács alatt éltünk évtizedekig.
Az emberek még mindig nem bíznak a kérdezősködő idegenekben.
Akkor mi lesz?
Talán legközelebb ne kérdezzenek ennyit.
Úgy értem, mi lesz az ebéddel?
Nem hinném, hogy találunk itt ennivalót.
Elnézést! Elnézést!
Nem tudja, merre van errefelé egy étterem?
Nincs semmi a környéken.
Minden étterem zárva van.
Minden zárva.
- Helló. - Üdv.
Üdv.
Anyám és apám ma szuprát tartanak.
Itt lakunk, és örülnénk, ha eljönnének.
Meghív minket a szuprára.
Mi az a szupra?
Egy georgiai hagyomány.
Nagy lakoma, jó barátok, bor.
Nagyon jó bor.
Oké.
Akkor kövessenek.
Kérem, jöjjenek.
Isten hozta magukat.
Nagy mázlink van.
Tudom!
Klassz, mi?
Áldás, ha idegenek vannak a szuprán.
Kérem, kérem! Három vendég csatlakozik hozzánk!
Anya, apa, ez a ti napotok. Közénk ülhetnek?
- Szeretnénk. - Jöjjenek. Isten hozta magukat!
Az unokatestvérem, Levan.
Helló.
A másik unokatestvérem, Giorgi,
- az anyja, Marita. - Gamardzsoba.
- Ő a nénikém, Mariam. - Üdv.
És a bácsikám, Godertzi.
- Isten hozta magukat. - Örvendek.
- Helló. - Szervusztok.
Ő a húgom, Ketevan,
- és a barátja, Ramaz. - Örvendek.
- Üdv. - Nagyon örülök.
Most ismerte meg anyánkat.
Szóval ő az anyám, Tamar, és ő az apám, Vasil.
A 25. házassági évfordulójukat ünnepeljük.
- Üljenek le. - Gratulálunk.
Megtiszteltetés, hogy itt vannak ezen a különleges napon.
Itt mindenki jobban beszél angolul, mint én.
Ő Tbilisziben tanult.
Nagyapám azt akarta, hogy jobb esélyei legyenek,
de ő inkább visszajött a faluba.
- Úgyhogy… - Nem szeretem a várost.
Egy slukkra kell meginni.
- Egyből? - Igen.
- Kösz a meghívást. - Szívesen.
Barátaim, csak egy percre.
Az életre, a szeretetre!
Az életre, a szeretetre.
Csak a férfiak állnak.
- Ez más. - Tudom.
Tetszik?
A georgiai bor fantasztikus.
Ez helyi, ez a bor?
Hogy érti?
Itt minden helyi.
Anyánk egy zseni.
Ő készíti.
Mármint hatalmas korsókban, meg minden?
Igen, de úgy hívjuk: kvevri.
- Kvevri? - Igen.
Azt hittem, csak narancsborhoz használják.
Nem, nem. Jobban szeretjük fehérbornak hívni.
„Fehér”, bocsánat.
Igen, ez igaz. De a kvevrit vörösborhoz is használjuk, persze.
Anya, meg akarják köszönni neked a borodat.
Imádják!
Tudnak a georgiai borunkról?
Egyedi és csodálatos.
Igen.
Mi…
francia botanikusok vagyunk, egy ritka virágot kerestünk.
Eljutottunk Görögországba, találkoztunk egy méhésszel,
aki a méhviaszt a maguk kolostorába küldi a szerzeteseknek.
Hazudik.
Zurab atya figyelmeztetett.
Azért jöttek, mert a borukat akarják.
Hát, itt semmi sem eladó.
Mondják meg Davitnak, hogy nem félek.
Ez az én házam.
Ki az a Davit?
Kérem, távozzanak.
Sajnáljuk.
Nem akartuk megzavarni magukat.
Ez egy félreértés.
Kérem, távozzanak.
Sajnálom, mennünk kell.
De köszönjük. Köszönjük.
Mi a fenének hazudtál neki?
Nem akartam azt, mint a szerzetesnél,
de szerintem nem ez a gond.
Valaki másnak hitt minket, ennek a Davitnak.
Legközelebb ne nyisd ki a szád.
Hé!
Kérdezd meg magadtól, miért volt olyan mérges.
Talán titkol valamit.
Köszönöm.
Hánykor van reggeli?
Nem szolgálunk fel reggelit.
Át tudnak menni a benzinkútra a túloldalon.
Itt nincs reggeli.
De lehet kaját venni a benzinkúton.
Ne aggódjanak. Holnap biztos ránk ragyog a nap.
Boldog vakációt kívánok.
Na, itt lemegy, erre fordul,
és ott tud kávézni.
- Oké. Köszönöm. - Szívesen.
Hé. Issei!
Ezt abba kell hagynod.
- Mit? - Mindent.
Ezt az egészet.
Egy oldalon állunk, te meg én.
- Nem kényszerítettelek, hogy idejöjj. - Tudom.
De gondold el, Alexandre hogy örülne, ha így látna minket.
Hát mondd meg.
Azt akarod, hogy elmenjek?
Kérj, hogy menjek el, és nem harcolok tovább.
Elmegyek.
Oké.
Hogy érted, hogy „oké”?
Oké.
Azt akarom, hogy maradj.
Jó. Maradok.
Hozzák a táskáikat.
Felhívtam a barátomat a földhivatalnál,
és megmondta, hol van Tamar szőlője.
Jó, menjünk.
És néha mosolyoghatsz is, tudod?
- Táskák. - Táskák.
Gyerünk. Gyorsan.
Ez az?
Camille.
- Herbemont. - Úristen.
Hé!
Vasil!
Mit keresel itt?
Mondtuk, hogy ne gyere ide!
Basszátok meg! Ez az én földem.
Már nem, te szarcsimbók.
Tűnjetek el!
Úgy tűnik, nem érted, hogy kié ez a föld.
Tökéletesen értem. Basszátok meg!
Faszfej!
Most jöttünk ide utoljára.
Mondd meg a szajhádnak, hogy legközelebb rosszabb lesz.
Fáj?
Talán orvoshoz kéne vinni.
Nem kell. Nem tört el semmije.
Köszönöm, hogy segítenek a férjemnek.
Kik voltak ezek az emberek?
Az öcsémnek dolgoznak, Davit Abasidzének.
Ő kicsoda?
Ő egy, hát, üzletember.
Ez a ház az apámé volt.
Ő tavaly meghalt.
Tedd ide. Nyomd rá.
Davit el akarja adni.
És nem tudom megakadályozni.
Kérsz teát?
- Igen, főzzél, kérlek. - Csinálok.
Bocsánat.
Kérnek?
Nem, köszönjük.
A bort, amit keresnek, ellopták tőlünk.
Megkóstoltuk.
És olyan volt, hogy…
Hűha.
Nem azért jöttünk, hogy ellopjuk a borukat.
Csak tudni akartuk, ki készíti.
És már haza is mehetünk.
Elég bajt okoztunk.
Bocsánat.
Kövessenek.
Gocsa, kész a tea. Hozd ki.
- Tamar, hová mész? - Tessék?
A maraniba. Mindjárt jövök.
Irakli, gyere velem.
Mi lesz a férjével?
Rendbe jön. Kemény.
Nagyon tetszik itt.
És a pince nincs messze?
- Nincs messze. - Oké.
Egy kvevri!
- Igen. - Hű, hatalmas.
- Maguk készítik őket? - Nem.
- Ez a szakma szinte kihalt. - Cou cou.
Minden ebben kezdődik.
Ez kerül a megrepedt kvevri helyére.
Remélem, lesz időnk beásni a szüret előtt.
Igen, hallottam.
A szőlő idén idő előtt beérik.
Ez a mi maranink.
Gyönyörű.
És tényleg beássák őket a földbe?
Igen.
Meddig tart az erjedés egy kvevriben?
Három év kell, hogy beérjen a bor.
Éberen figyelem.
Akkor tudom, melyik kvevri lesz jó a csacsához,
és melyik válik esetleg valakivé.
Valakivé?
Igen.
Néha a fermentáció alatt a bor megbetegszik.
De néha csoda történik.
Ez hozta ide magukat.
Itt érik a különleges borunk.
Előttem az apám csinálta a bort a bátyjával, Teodoréval.
Fiatalkorában nyugatra ment,
és ott, Svájcban
megismerkedett Rudolf Steiner örököseivel.
- Steiner? - Igen.
A biodinamika apja.
Camille birtoka vezető biodinamikában Franciaországban.
- Ez hová vezet? - A kolostorba.
A szerzetesek innen viszik a bort a misére.
Ez a bor nem a miénk.
Nem az öcsémé, nem az enyém.
Ez az Istené.
Ez adja a szépségét.
De Davit nagybátyám elad mindent.
A szőlőt. A földet. A pincét.
Így ennek az egésznek vége lesz.
…a talaj ásványi összetétele,
ami egy igazán jó bor kulcsa.
És miért választotta Teodore az herbemont-t?
Ez egy nagyon rezisztens direkt hibrid.
Mindig azt mondta:
„Nincs rossz szőlőfajta, csak rossz borász.”
- Köszönöm. - Köszönöm.
Kérem, kérem.
Köszönöm, Irakli.
Ez az egész csak ezért? Maguk furák.
Az életre, a szeretetre.
- Az életre, a szeretetre. - Az életre, a szeretetre.
- Az életre.
- Csin-csin. - Csin-csin.
Köszönöm.
Nekem ízlik.
Gyere, gyere.
Oké.
Hé.
Igyál.
- Mi történt? - Elájultál.
Igyon vizet.
És ez csurcsela. Szüksége van cukorra.
Egye meg.
Búvárbalesete volt egy hete.
Most jött ki a kórházból.
Maga hideg.
Issei, nem jó, hogyha így rám ijeszt.
- Bocsánat. - Ó. Ó, nem.
Hadd kapjon levegőt.
Oké?
Camille, jöjjön.
- Rendben leszel? - Igen.
Bejöhetek?
Igen.
Bocs.
Felhívtam Taliont.
Úgy véli, Tamar meggátolhatja az eladást.
Megadta az ügyvéd nevét, aki a legjobb Tbilisziben.
Holnap találkozom vele.
Tamar egyetért ezzel?
Igen.
Mi van, nem hiszel nekem?
Nem erről van szó.
Tudom, hogy benne akartál lenni, de nem vagy jól.
Pihenned kell.
Hamarosan jobban leszel.
És bevégezzük ezt.
Együtt?
Igen.
Nem olvastam el az újságíró ribanc cikkét. Nem volt időm.
Thomas, megtaláltuk a bort. Megkóstoltuk. Mesés!
Akkor most gyere vissza. Szükségünk van rád.
Szeretném, ha élnénk a válaszadási jogunkkal a verseny előtt.
A verseny öt nap múlva van, Camille.
Tudom, de még nem végeztem itt.
Segítenem kell embereken.
Most megyek egy ügyvédhez.
Miről beszélsz?
Nem érdekel. Azt szeretném, ha visszajönnél.
Ha nem miattam, tedd meg Philippe-ért.
Tudod, milyen fontos neki a verseny.
Nekem is az.
Megígértem Tamarnak. Ő készíti a bort.
Mindent elveszít, ha nem segítünk. Bonyolult.
Majd elmondom. Most le kell tennem, jó?
- Szeretlek. - Várj, ki az a Tamar?
Hát, a küldetését bevégezte.
De most hadjáratba kezdett.
CAMILLE LÉGER, AZ ELKÉNYEZTETETT CSITRI
- Baszki… - Gond van?
Egy újságíró elkényeztetett csitrinek tart.
Mi az?
Abasidze kifizette a jelzálogot,
és hirtelen ott tartunk, hogy: „Megvette a földet.”
De nem így működnek a dolgok öröklési ügyekben.
Ez sokkal összetettebb.
Ez itt nem Franciaország.
De a törvény ugyanaz.
Talion úr elmagyarázta.
Azt is mondta, hogy számíthatok magára.
Mindig van mód a tárgyalásra. Csak szándék kérdése.
Abasidze úr befolyásos ember.
Ígérem, jövedelmező üzlet lesz.
Jó ügyvéd vagyok.
Nagyon jó ügyvéd.
Néha képes vagyok kiállni a kisemberért.
És élvezem, ha így teszek, még ha nem is olyan jövedelmező.
De szembeszállni egy ilyen emberrel…
Nem vagyok bolond.
Remélem, maga sem az, Léger kisasszony.
Összeszedem a holmim, és megyünk?
- Persze. - Jó.
Camille?
Ti mit kerestek itt?
A bátyám hívott.
Azt mondta, segítség kell neked.
Hát, van egy ötletem.
Oké?
Van itt valami nyugis hely?
Persze. Gyertek.
Azután ismertem meg Davit nagybácsit, hogy Tbiliszibe költöztem.
Igazából ő mutatott be Ramaznak.
Davit barátja vagy?
Igen.
Ha Davit megtudja, hogy kapcsolatban vagy Tamarral, nem fog beszélni veled.
Ennyire rühelli.
Nagyon okosnak kell lennünk.
És ma a puccos vendéglődben vacsorázik.
Foglaljatok nekem asztalt.
A tolvajjal, Michel Poulenckel.
Találkozott vele?
Igen.
Idejött, ebbe a házba.
Azt mondta, a világ legnagyszerűbb borai franciák,
és ettől felforrt az apám vére.
Hát odaadta neki a különleges borunkat.
A francia azt mondta: „Látom Istent.”
Mikor megkóstoltam a borukat, én nem láttam Istent.
De valamit láttam.
Láttam a Holdat.
Azóta ez a látomás rémálommá változott.
Valami megragad, és a víz alatt tart.
Mióta búvárkodom, félek a sötéttől.
Sosem tudtam, miért.
A maguk bora kinyitott egy ajtót.
Megmutatott nekem valamit.
Nem tudok aludni éjszaka.
Félek a sötéttől.
Ez gyerekes.
Tele vagyok haraggal.
Ez nem harag.
Maga csak szomorú.
Igen?
Hirokazu. Én vagyok.
Itt laksz?
Nekem megfelel.
Mit akarsz?
Van egy perced?
Az éjszaka közepén?
Van bármi híred róla?
Felhívtad?
Felhívtam a kórházat.
De nem mondtak semmit.
Mi történik?
Tudsz róla valamit?
Hívd fel.
A fiad.
Nem fog megharapni.
Jó éjt.
- Jó estét. - Jó estét.
Foglaltam asztalt.
- Szabad a nevét? - Camille Léger.
Erre parancsoljon.
Vár még valakit ma este?
Nem, egymagam leszek.
Ajánlhatok egy saperavit a Giorgi Aladasvili-féle marani kvevriből.
Ő a biodinamikus gazdálkodás mestere a Kaukázus lábánál.
Borászata mészkőből épült a hófödte hegyek alatt.
A cukrozott szeder és a grafit aromája külön élvezet.
És a sós lecsengés varázsszőnyegként fogja elragadni.
Tudja, most járok először Georgiában, és hallottam a narancsborról.
Van önöknek?
Az ön hajának a színe.
A vidámság, nagylelkűség és ambíció színe.
Majd utána elintézzük.
Ez ugyanerről a birtokról van.
Giorgi a macerálás mestere.
Ez egy Kisi 2020-as.
Az aromák nagyon összetettek.
Érzi az illatát ennek a szilvakompótos jegynek?
Úristen.
Bocsánat.
- Hagyja itt a palackot. - Nem aprózza el.
Úgy hallom, remek bor lehet.
Fantasztikus.
Talán rendelek egy üveggel.
Kaphat az enyémből.
Miért nem ül ide hozzánk, kedves…
Camille.
Rendben.
Kaphatunk… Elnézést. Még pár poharat, kérem?
- Persze. - Köszönöm.
Et voilà.
Ez jó.
Szilva.
Tudja, ők nagyon különleges módon készítik a borukat.
Ezekben a nagy amforákban.
Úgy… Úgy hívják őket, hogy „kvevri”.
Szerintem Léger kisasszony ezt jól tudja.
Camille Léger a Léger Borkalauztól?
A nővérem képviseletében van itt.
Az este felhívtak.
Egy ügyvéd, nagyon jó barátom, és figyelmeztetett.
Rosszabb, mint hittem.
Anton tud a köztünk lévő viszályról a nővéremmel.
De szerintem maga nem igazán.
- Valamelyest elmagyarázta. - Valamelyest?
Sajnálom, Davit,
de az, hogy haragszik a nővérére, még nem ok arra,
hogy elpusztítson egy szőlőt, ami évtizedekig a családjáé volt.
Mit akar, Léger kisasszony?
Hogy ne adja el a lelkét.
Nézze. Én üzletember vagyok.
Ennél jobb indok fog kelleni.
Most pedig, ha nem bánja, üzletet kötnék.
Akkor megveszem.
Megengedhetem magamnak.
Bármennyit fizet, én megduplázom.
Nem.
Jó éjszakát.
Na? Hogy ment?
Borzalmasan.
Figyelmeztettem az Abasidzékkel kapcsolatban.
Nagyon önfejű család.
Ó, igazán?
Hát, én meg Léger vagyok.
KÉSZÜLT TADASHI AGI/SHU OKIMOTO MANGÁJA ALAPJÁN.
A feliratot fordította: Speier Dávid