PAGAL TADAŠI AGI IR ŠU OKIMOTO MANGĄ „DROPS OF GOD“.
TBILISIS SAKARTVELAS
Ne, bet, laimė, Isėjus rado žmogų,
kuris mus nuveš į vienuolyną.
Kur jūsų vienuolynas?
Tikrai Europoje, bet negali būti per toli nuo Azijos.
Sakei, truksi tris dienas.
Žinau… Klausyk, aš stengiuosi.
Isėjus jaučiasi ne per geriausiai.
Maniau, jam pagerėjo.
Ne, jam blogėja.
Žinai, ką jis man vakar padarė?
Nedaug trūko, kad būtų palikęs mane Atėnuose ir išskridęs vienas.
Kodėl?
Nežinau.
Regis, jis manimi nebepasitiki.
Jis viską priima kaip varžybas, blemba.
Mane tai labai erzina.
Garbės žodis, Kamile, mesk visa tai.
Be to, turime pasiruošti konkursui.
Žinau, bet negaliu.
- Jis… - Taip.
Jis tavo brolis. Žinau.
Taip.
Aš tave myliu.
Ir aš tave.
- Sveiki. - Labas rytas.
Mano žmogus čia.
Isėjus Tomine?
Labas, aš – Goča. Dai draugas.
- Malonu susipažinti. - Ir man malonu.
Kamilė Ležė. Mes kartu dirbame.
Sveiki, panele Kamile.
- Labas. - Labas.
Jūs – geriausias Dai draugas, ar ne?
Beveik pavydžiu.
Nežinojau, kad turi geriausią draugą.
Niekad neklausei.
Ačiū.
Ar labai toli?
Dvi su puse valandos.
Kažkas panašaus.
Tai jūs pirmą kartą Sakartvele, ar ne?
- Taip. - Jums labai pasisekė.
Čia Goris, kur gimė Stalinas.
O čia prieš 8 000 metų buvo išrastas vynas.
Sveiki atvykę į Kartliją.
Čia vienuolynas.
Ne „Herbemont“, bet „Saperavi“.
Ar visos vynuogės čia – „Saperavi“?
Iš kur man žinoti?
Čia jūs tyrėjai.
Aš tik jūsų angelas sargas.
Sveiki!
Labas.
Sveiki.
Sveiki, kalbate angliškai?
Mano draugai atvyko iš Prancūzijos ir Japonijos.
Jie ieško vyno,
kurį, kaip jiems sakė, gamina čia.
Jie susitiko su bitininku Atėnuose.
Aleksiu Pipiju.
Aleksis jiems pasakė, kad vynas gaminamas čia.
Aleksis Pipijas? Jis gimė gretimame kaime.
Pažįstate jį, ar ne? Jis siunčia čia vašką.
Aš jūsų klausiu, tėve, o jūs išeinate.
Kas vyksta?
Tėve, palaukit minutėlę.
Mes tik paklausime, tėve, ir išeisime.
Pone… tėve.
Kodėl išeinate?
Palaukit, tėve. Tėve?
Gal galim minutėlę pakalbėti?
- Negaliu patikėti! - Prašau, tėve.
Palaukit!
Kas čia buvo?
Regis, jūsų vynas – gana jautri tema.
Tai neįtikėtina.
Jie vienuoliai. Ir kartvelai.
Nepamirškite, kad dešimtmečius gyvenome spaudžiami sovietinio kūjo.
Žmonės vis dar nepasitiki smalsaujančiais nepažįstamaisiais.
Tai ką darom?
Gal kitą kartą tiek daug neklausinėkite.
Taip, norėjau paklausti, kur pietausime?
Nemanau, kad čia rasime ką nors valgyti.
Atsiprašau!
Gal žinote, kur čia yra restoranas?
Ne, aplink nieko nėra.
Restoranas uždarytas.
Viskas uždaryta.
- Sveiki. - Labas.
Labas.
Mano motina su tėvu šiandien rengia suprą.
Mes čia gyvename, apsidžiaugtume, jei ateitumėte.
Jis mus kviečia į suprą.
Kas yra supra?
Kartvelų tradicija.
Didelės vaišės, geri draugai ir vynas.
Labai geras vynas.
Gerai.
Tada sekite paskui mane.
Prašom, ateikite.
Sveiki atvykę.
Mums labai pasisekė.
Žinau!
Šaunu?
Sulaukti nepažįstamųjų suproje yra palaiminimas.
Prašyčiau! Prie mūsų prisijungs trys svečiai!
Mama, tėti, kadangi šiandien jūsų diena, ar priimsite juos prie mūsų stalo?
- Mielai. - Prašom čia. Sveiki atvykę!
Čia mano pusbrolis Levanas.
Sveiki.
Čia – kitas pusbrolis Giorgis
- ir jo motina Marita. - Sveiki. Gamarjoba.
- Čia mano teta Mariama. - Sveiki.
Ir mano dėdė Godercis.
- Malonu susipažinti. - Prašom, ateikit.
- Sveiki. - Sveiki, brangieji.
Čia mano sesuo Ketevana
- ir jos vaikinas Ramazas. - Malonu susipažinti.
- Sveiki. - Malonu susipažinti.
Pirmą kartą atėjo pas mūsų motiną.
Taigi, čia mano motina Tamara, o čia mano tėvas Vasilis.
Mes švenčiame 25-ąsias jų santuokos metines.
- Prašom sėstis. - Sveikinu.
Mums garbė, kad prisijungėte tokią ypatingą dieną.
Visi čia angliškai kalba geriau už mane.
Ji mokėsi Tbilisyje.
Mano senelis norėjo, kad ji turėtų geresnes galimybes,
tačiau ji panoro grįžti į kaimą.
- Taigi… - Miestas man nepatinka.
Turit išgerti vienu ypu.
- Vienu? - Taip.
- Ačiū, kad mus pakvietėte. - Nėra už ką.
Draugai, minutėlę dėmesio.
Už gyvenimą, už meilę!
Už gyvenimą, už meilę.
Stovi tik vyrai.
- Kitoks. - Žinau.
Jums patinka?
Kartvelų vynas toks fantastiškas.
Ar jis vietinis, šitas vynas?
Kaip suprasti?
Čia viskas gaminta vietoje.
Mūsų motina yra geniali.
Tai ji gamina vyną.
Turit galvoje, didžiulėse puodynėse ir panašiai?
Taip, bet mes jas vadiname qvevris.
- Qvevris? - Taip.
Maniau, naudojate jas tik oranžiniam vynui.
Ne. Mes mieliau jį vadiname „baltu vynu“.
„Baltam“, taip, atsiprašau.
Taip, tai tiesa. Bet qvevris, be abejo, naudojame ir raudonam vynui laikyti.
Mama, jie nori tau padėkoti už tavo vyną.
Jis jiems labai patinka!
Žinote apie mūsų kartvelišką vyną?
Jis unikalus ir nuostabus.
Taip.
Mes esame…
botanikai, ieškantys retos gėlės iš Prancūzijos.
Paieška mus nuvedė į Graikiją, ten sutikome bitininką,
kuris siunčia savo bičių vašką vienuoliams jūsų vienuolyne.
Meluojate.
Tėvas Zurabas mane įspėjo.
Atvažiavote čia, nes norite jų vyno.
Niekas čia neparduodama.
Pasakykit Davitui, kad aš nebijau.
Čia mano namas.
Kas tas Davitas?
Prašau išeiti.
Atsiprašome.
Nenorėjome jūsų supykdyti.
Tai nesusipratimas.
Prašau išeiti.
Atleiskite, mes turime eiti.
Bet ačiū. Ačiū.
Kokio velnio jai pamelavai?
Nenorėjau padaryti tos pačios klaidos kaip su vienuoliu,
bet nemanau, kad čia šuo pakastas.
Ji palaikė mus kažkuo kitu, susijusiu su tuo Davitu.
Kitą kartą tiesiog prikąsk liežuvį.
Gal turėtum paklausti savęs, dėl ko ji taip pyksta.
Gal ji turi ką slėpti.
Ačiū.
Kelintą pusryčiai?
Pas mus nėra pusryčių.
Galite nueiti į degalinę kitoje gatvės pusėje.
Čia nėra pusryčių.
Bet degalinėje galite nusipirkti maisto.
Nesijaudink. Esu tikras, kad rytoj švies saulė.
Smagių atostogų.
TOMAS
Eikite ten, paskui pasuksite ten
ir galėsite atsigerti kavos.
- Gerai. Ačiū. - Nėra už ką.
Isėjau!
Turi baigti.
- Ką? - Viską.
Visa tai.
Mes toje pačioje pusėje, tu ir aš.
- Aš neverčiau tavęs čia keliauti. - Žinau.
Bet pagalvok, kaip džiaugtųsi Aleksandras, jei pamatytų mus tokius.
Taigi, sakyk.
Nori, kad išvykčiau?
Paprašyk, kad išvažiuočiau, ir nebesipriešinsiu.
Išvažiuosiu.
Gerai.
Ką reiškia „Gerai“?
Gerai.
Noriu, kad pasiliktum.
Gerai. Pasiliksiu.
Pasiimkite krepšius, bičiuliai.
Paskambinau draugui iš kadastro biuro,
jis pasakė, kur yra Tamaros vynmedžiai.
Gerai, važiuojam.
Žinai, kartais gali nusišypsoti.
- Krepšius. - Krepšius.
Nagi, bičiuliai. Eime.
Čia?
Kamile.
- „Herbemont“. - O Dieve.
Vasili!
Ką čia veiki?
Liepėm tau nesiartinti!
Dėjau ant jūsų. Čia mano žemė.
Jau nebe, šūdžiau tu.
Dinkit iš čia!
Regis, nesupranti, kam priklauso šita žemė.
Puikiai suprantu. Dėjau ant jūsų!
Šikniau tu!
Paskutinį kartą čia ateiname.
Perduok savo kalei, kad kitą kartą blogiau baigsis.
Skauda?
Gal jam reiktų pas gydytoją.
Nereikia. Niekas nelūžo.
Ačiū, kad padėjote mano vyrui.
Kas tie vyrai?
Jie dirba mano broliui Davitui Abašidzei.
Kas jis?
Jis verslininkas.
Šis namas priklausė mano tėvui.
Jis pernai mirė.
Padėk čia. Laikyk.
Davitas nori jį parduoti.
O aš negaliu jo sustabdyti.
Nori arbatos?
- Taip, užplikyk, prašau. - Tuojau.
Atsiprašau.
Norit?
Ne, ačiū.
Vyną, kurio ieškote, iš mūsų pavogė.
Mes jį ragavome.
Ir jis buvo…
Mes atvykome ne vogti jūsų vyno.
Tik norėjome sužinoti, kas jį pagamino.
O dabar galime keliauti namo.
Ir taip pridarėme rūpesčių.
Atleiskite.
Sekite paskui mane.
Goča, arbata užplikyta. Eik, atnešk.
- Tamara, kur eini? - Ką?
Į marani. Tuoj grįšiu.
Irakli, eik su manim.
O jūsų vyras?
Jam viskas bus gerai. Jis tvirtas.
Man iš tikrųjų čia patinka.
Taigi, rūsys netoli?
- Taip, netoli. - Gerai.
Qvevri!
- Taip. - Didžiulė.
- Patys jas žiedžiate? - Ne.
- Šito beveik niekas nebemoka. - Cou cou.
Viskas prasideda joje.
Šita pakeis suskilusią qvevri.
Tikiuosi, turėsime laiko ją užkasti iki derliaus.
Taip, girdėjau.
Šiemet vynuogės sirpsta anksčiau nei planuota.
Čia mūsų marani.
Labai gražus.
Tikrai užkasate puodynes į žemę?
Taip.
Kiek laiko qvevri puodynėse vyksta fermentacija?
Vynui subręsti reikia trejų metų.
Stebiu jį kaip vanagas.
Tada žinau, kuri qvevri tiks čačai,
o kuri gali kai kuo tapti.
Kai kuo?
Taip.
Kartais fermentacijos metu vynas suserga.
Bet kartais nutinka stebuklas.
Čia tai, dėl ko atvykote.
Čia brandinamas mūsų ypatingas vynas.
Prieš mane, mano tėvas gamino jį su savo broliu Teodoru.
Jaunystėje jis išvyko į Vakarus,
Šveicarijoje susipažino
su Rudolfo Šteinerio palikuoniais.
- Šteinerio? - Taip.
Biodinamikos tėvo.
Kamilės ūkis yra biodinamikos lyderis Prancūzijoje.
- Kur jis veda? - Į vienuolyną.
Vienuoliai ateina čia ir pasiima vyno mišioms.
Šis vynas nepriklauso mums.
Nei mano broliui, nei man.
Jis priklauso Dievui.
Dėl to jis toks nuostabus.
Bet dėdė Davitas viską išparduoda.
Vyninę. Žemę. Rūsį.
Todėl viskas baigsis.
…dėl mineralinės dirvožemio sudėties,
nes tai – išties puikaus vyno paslaptis.
O kodėl Teodoras pasirinko „Herbemont“?
Tai labai atspari hibridinė veislė.
Jis sakydavo:
„Nėra blogų vynuogių veislių, yra tik blogi vyndariai.“
- Ačiū. - Ačiū.
Prašau.
Ačiū, Irakli.
Šitiek vargo dėl šito? Jūs keisti.
Už gyvenimą, už meilę.
- Už gyvenimą, už meilę. - Už gyvenimą, už meilę.
- Už gyvenimą.
- Į sveikatą. - Į sveikatą.
Ačiū.
Man patinka.
Eime.
Gerai.
Gerk.
- Kas nutiko? - Tu apalpai.
Atsigerk vandens.
Ir suvalgyk čiurčchelą. Tau reikia cukraus.
Suvalgyk.
Prieš savaitę jam nutiko nelaimė nardant.
Jis ką tik išėjo iš ligoninės.
Kakta vėsi.
Isėjau, negerai šitaip mane gąsdinti.
- Atsiprašau. - Ne.
Leiskit jam įkvėpti.
Gerai?
Kamile, ateik.
- Tau viskas bus gerai? - Taip.
Galiu užeiti?
Taip.
Atsiprašau.
Taigi, paskambinau Taljonui.
Jis mano, kad Tamara gali sukliudyti pardavimui.
Jis nurodė man kreiptis į geriausią Tbilisio teisininkę.
Rytoj susitariau su ja susitikti.
Tamara sutinka?
Taip.
Ką, netiki manimi?
Ne, ne dėl to.
Žinau, kad norėjai prisidėti, bet tu prastai jautiesi.
Tau reikia ilsėtis.
Greit pasveiksi.
Ir mes tai užbaigsime.
Kartu?
Taip.
Ne, neskaičiau tos kalės žurnalistės straipsnio.
Neturėjau laiko.
Tomai, mes suradome vyną. Paragavome jo. Jis fantastiškas!
Tada grįžk. Mums tavęs reikia čia.
Noriu, kad pasinaudotume savo teise atsakyti prieš konkursą.
Konkursas po penkių dienų, Kamile.
Žinau, bet aš čia dar nebaigiau.
Turiu padėti žmonėms.
Dabar einu pas teisininką.
Apie ką tu kalbi?
Man nerūpi. Aš noriu, kad grįžtum.
Jei negrįši dėl manęs, grįžk dėl Filipo.
Žinai, koks jam svarbus tas konkursas.
Ir man.
Aš pažadėjau Tamarai. Tai ji gamina vyną.
Jei nepadėsime, ji visko neteks. Tai sudėtinga.
Aš tau paaiškinsiu. Bet dabar tikrai turiu eiti, gerai?
- Myliu tave. - Palauk, Kamile, kas ta Tamara?
Ji užbaigė savo misiją.
Bet dabar leidosi į kryžiaus žygį.
KAMILĖ LEŽĖ, IŠLEPUSI AKIPLĖŠA
- Šūdas… - Problemos?
Žurnalistė išvadino mane lepūnėle.
Kas?
Ponas Abašidzė perpirko hipotekos teisę
ir staiga „Jis įsigijo žemę“.
Bet paveldėjimo srityje viskas vyksta ne taip.
Viskas daug sudėtingiau.
Mes nebe Prancūzijoje.
Bet įstatymas toks pat.
Ponas Taljonas man paaiškino.
Dar jis sakė, kad galiu jumis pasikliauti.
Visada yra vietos deryboms. Tik noro klausimas.
Ponas Abašidzė yra įtakingas žmogus.
Pažadu, kad bus dosniai atlyginta.
Esu gera teisininkė.
Labai gera teisininkė.
Kartais galiu užstoti paprastą žmogų.
Ir man tai patinka, net jei nėra gerai apmokama.
Tačiau stoti prieš tokį žmogų…
Nesu kvaila.
Tikiuosi, jūs taip pat, panele Ležė.
Aš tik pasiimsiu daiktus ir važiuojam?
- Tinka. - Gerai.
Kamile?
Ką jūs čia veikiate?
Brolis paskambino.
Sakė, kad norėjai padėti.
Man šovė mintis.
Gerai?
Galim nueiti į kokią nors ramią vietą?
Žinoma. Eime su manim.
Susipažinau su dėde Davitu, kai persikrausčiau į Tbilisį.
Jis mane supažindino su Ramazu.
Jūs draugaujate su Davitu?
Taip.
Jei Davitas sužinos, kad jūs susijusi su Tamara, nesikalbės su jumis.
Jis jos labai nekenčia.
Todėl turime elgtis protingai.
Jis šįvakar vakarieniaus jūsų prabangiame restorane.
Rezervuokit man staliuką.
Vagis, Mišelis Pulenkas.
Jūs jį pažįstat?
Taip.
Jis atėjo čia, į šiuos namus.
Tas vyras sakė, kad puikiausi pasaulio vynai yra prancūziški,
dėl to mano tėvui užvirė kraujas.
Taigi, jis pavaišino jį mūsų ypatinguoju vynu.
Prancūzas pasakė: „Regiu Dievą.“
Kai paragavau jūsų vyno, Dievo neregėjau.
Bet kažką mačiau.
Mačiau mėnulį.
Paskui vizija virto košmaru.
Kažkas mane sugriebia ir laiko po vandeniu.
Nuo tada, kai pradėjau nardyti, bijau tamsos.
Nežinau, kodėl.
Jūsų vynas atvėrė duris.
Jis man kažką parodė.
Negaliu miegoti naktimis.
Bijau tamsos.
Tai vaikiška.
Many verda įtūžis.
Tai ne įtūžis.
Tau tiesiog liūdna.
Taip?
Hirokadzu, čia aš.
Gyveni čia?
Man čia patinka.
Ko nori?
Turi minutėlę?
Vidury nakties?
Turi kokių nors žinių?
Tu jam skambinai?
Skambinau į ligoninę.
Bet jie man nieko nepasakė.
Kas vyksta?
Tu ką nors žinai?
Paskambink jam.
Jis tavo sūnus.
Jis tau neįkąs.
Labos nakties.
- Labas vakaras. - Labas vakaras.
Aš rezervavau stalą.
- Kuo jūs vardu? - Kamilė Ležė.
Prašau čionai.
Ar prie jūsų šįvakar kas nors prisijungs?
Ne, būsiu tik aš.
Galiu pasiūlyti „Saperavi“ iš „Marani“ vyninės qvevri, pagamintą
Giorgio Aladašvilio, biodinamikos meistro Kaukazo papėdėje.
Jo vyninė pastatyta iš kalkakmenio sniegu padengtų kalnų papėdėje.
Jus pradžiugins cukruje virtų gervuogių ir pieštukų šerdelių aromatas.
O sūri baigiamoji nata nuneš ant skraidančio kilimo.
Žinote, aš pirmą kartą Sakartvele, ir girdėjau apie oranžinį vyną.
Ar turite tokio?
Jūsų plaukų spalvos.
Tai džiugesio, dosnumo ir ambicijų spalva.
Galime vėliau suderinti.
Vynas iš to paties ūkio.
Giorgis yra maceracijos meistras.
Čia „Kisi 2020“.
Aromatai labai sudėtingi.
Užuodžiate slyvų kompoto natą?
O Dieve.
Atsiprašau.
- Palikite butelį. - Labai ambicinga.
Regis, labai geras.
Jis nuostabus.
Gal ir man reiktų nusipirkti butelį.
Galite paragauti maniškio.
Kodėl jums neprisijungus prie mūsų, panele…
Kamilė.
Mielai.
Gal galim… Atsiprašau. Galima daugiau taurių?
- Taip, žinoma. - Ačiū.
Et voilà.
Gerai.
Slyvos.
Žinote, jie gamina vynus labai ypatingu būdu.
Didžiulėse amforose.
Jas… Vadina jas „qvevri“.
Manau, panelė Ležė tą puikiai žino.
Kamilė Ležė iš „Ležė gido“?
Ji čia atėjo dėl mano sesers.
Žinot, man šįvakar paskambino.
Teisininkė, labai gera draugė, todėl ji mane perspėjo.
Ji blogesnė nei maniau.
Antonas žino, kad mudu su seserimi nesutariame.
Bet jūs turbūt nežinote?
- Ji truputį paaiškino. - Truputį?
Atsiprašau, Davitai,
bet jei pykstate ant sesers, tai ne priežastis
sunaikinti vynuogyną, dešimtmečius priklausantį jūsų šeimai.
Ko jūs norite, panele Ležė?
Noriu, kad neparduotumėte sielos.
Klausykite. Aš esu verslininkas.
Turėsite labiau pasistengti.
O dabar, jei jūs nieko prieš, grįšiu prie verslo.
Tada aš jį nupirksiu.
Galiu sau tą leisti.
Kiek jis bepasiūlytų, sumokėsiu daugiau.
Ne.
Gero vakaro.
Ir? Kaip sekėsi?
Siaubingai.
Perspėjau tave dėl Abašidzių.
Tikra užsispyrėlių šeima.
Tikrai?
Aš esu Ležė.
PAGAL TADAŠI AGI IR ŠU OKIMOTO MANGĄ „DROPS OF GOD“.
Išvertė Sandra Siaurodinė