ЗА ОДНОЙМЕННОЮ МАНҐОЮ ТАДАШІ АҐІ ТА ШУ ОКІМОТО
ТБІЛІСІ – ГРУЗІЯ
Ні, але Іссе знайшов посередника,
який відвезе нас у монастир.
А де цей монастир?
Десь у Європі, недалеко від Азії.
Ти казала, три дні.
Слухай, ну, я стараюсь.
Іссе погано почувається.
Я думав, йому вже краще.
Ні, тільки гірше.
Знаєш, що він утнув учора?
Ледь не кинув мене в Афінах і не полетів сам.
Чому?
Не знаю.
Напевно, не довіряє.
Забрав собі в голову, ніби я з ним змагаюсь.
Мене це бісить.
Каміло, облиш.
Нам ще треба готуватися до конкурсу.
Знаю, але не можу.
- Він… - Так.
Він твій брат.
Так.
Люблю тебе.
І я тебе.
- Вітаю. - Доброго ранку.
БОЖІ КРАПЛІ
Людина вже тут.
Іссе Томіне?
Вітаю, я Ґоча. Друг Дая.
- Приємно познайомитись. - І мені.
Каміла Лежер. Ми разом працюємо.
Вітаю, міс Каміло.
- Ґамарджоба. - Вітаю.
Ви найкращий друг Дая?
Майже заздрю.
У тебе є найкращий друг? Ти не казав.
Ти не питала.
Дякую.
Далеко звідси?
Дві з половиною години.
Плюс-мінус.
Уперше в Грузії?
- Так. - Пощастило.
Це Ґорі, тут народився Сталін.
А тут 8 000 років тому винайшли вино.
Ласкаво просимо в Картлі.
Ось і монастир.
Це не гербемон, а сапераві.
Тут усі вина – сапераві?
Звідки я знаю?
Це ви детективи.
Я лише ваш ангел-охоронець.
Добрий день!
Ґамарджоба!
Вітаю.
Добрий день, ви говорите англійською?
Це мої друзі з Франції та Японії.
Вони шукають одне вино.
Їм сказали, що таке тут роблять.
В Афінах вони познайомилися з пасічником
Алексі Піп'яс.
Той сказав, що тут роблять вино.
Алексі Піп'я. Із сусіднього села.
Знаєте його? Він передає сюди віск.
Отче, я вас питаю, а ви тікаєте.
Що таке?
Отче, заждіть.
Отче, ми спитаємо, і ви підете.
Містере… Отче.
Чому ви тікаєте?
- Отче, зачекайте. Отче! - Гей!
Маєте хвилинку поговорити?
- Неймовірно! - Отче, будь ласка.
- Гей! - Гей!
Зачекайте!
Що це було?
Схоже, ваше вино – доволі делікатна тема.
Дурня якась.
Такі вони, ченці. Грузини.
Не забувайте, ми багато років жили під радянським пресом.
Люди все ще не довіряють чужинцям, які багато розпитують.
І що нам робити?
Наступного разу багато не розпитуйте.
Я мала на увазі, що нам з обідом робити?
Сумніваюся, що тут є де поїсти.
Даруйте, хлопче!
Підкажіть, тут є поблизу якийсь ресторан?
Ні, немає нічого.
І ресторани зачинені.
Усе зачинено.
- Привіт. - Вітаю.
Привіт.
Але у моїх батьків сьогодні супра.
Ми живемо отам, будемо раді гостям.
Він запрошує нас на супру.
Що таке супра?
Це грузинське свято.
Застілля з друзями та вином.
Дуже хорошим вином.
Добре.
Тоді їдьте за мною.
Ходімо.
Ласкаво просимо.
Як нам пощастило.
Знаю!
Круто, скажіть?
Гості на супрі – справжнє благословення.
Увага! Увага! У нас гості!
Мамо, тату, свято ваше, приймете їх за стіл?
- Із задоволенням. - Будь ласка, проходьте.
Це мій двоюрідний брат Леван.
Добрий день.
А це другий брат, Ґіорґі,
- і його мама – Марта. - Ґамарджоба.
- Це моя тітка – Маріям. - Вітаю.
І дядько Ґодерці.
- Раді вам. - Ласкаво просимо.
- Вітаю. - Вітаю, любі.
Це моя сестра Кетеван.
- І її хлопець Рамаз. - Приємно познайомитись.
- Привіт. - І мені приємно.
А тепер знайомство з мамою.
Це моя мама Тамар і тато Васіл.
Сьогодні 25-та річниця їхнього шлюбу.
- Сідайте. - Наші вітання.
Для нас честь, що ви з нами в такий день.
Тут усі англійську знають краще, ніж я.
Вона навчалася в Тбілісі.
Дідусь хотів, щоб у неї було краще майбутнє,
але вона захотіла вернутися в село.
- Тож… - Великі міста – це не моє.
Треба випити за раз.
- За раз? - Так.
- Дякую, що запросили. - Прошу.
Друзі, хвилинку уваги.
За життя та любов!
Встають тільки чоловіки.
- Не воно. - Так.
Вам сподобалось?
Грузинське вино таке смачне.
Це вино роблять тут?
Тобто?
Тут усе своє.
Наша мати – геній.
Вона робить все сама.
Усе? І ці величезні глечики теж?
Так, ми називаємо їх «квеврі».
- «Квеврі»? - Так.
Я думала, вони для помаранчевого вина.
Нам подобається казати «біле».
Так, «біле вино». Вибачте.
Правда. Але червоне ми в них також робимо.
Мамо, вони дякують тобі за вино.
Кажуть, що в захваті.
Ви знаєте про наше грузинське вино?
Воно дивовижне й неповторне.
Так.
Ми…
ботаніки, шукаємо одну рідкісну квітку з Франції.
Вона завела нас у Грецію. Там ми зустріли пасічника,
який пересилає бджолиний віск у ваш монастир.
Ви брешете.
Отець Зураб мене попередив.
Ви тут, бо вам потрібне їхнє вино.
Тут нічого не продається.
Передайте Давіту, що я не боюсь.
Це мій будинок.
Хто такий Давіт?
Вам краще піти.
Вибачте.
Ми не хотіли вас образити.
Це якесь непорозуміння.
Вам краще піти.
Вибачте, нам пора.
Дякуємо. Дякуємо.
Нащо ти їй збрехала?
Не хотіла, щоб було те саме, що й з ченцем,
але проблема, як виявилося, в іншому.
Вона нас переплутала. З якимось Давітом.
Наступного разу – мовчи.
Гей!
А ти не подумав, чому вона так розсердилась?
Може, їй є що приховувати.
Дякую.
О котрій сніданок?
Ми не готуємо сніданків.
Через дорогу є заправка.
Сніданків тут немає,
але є заправка, де можна перекусити.
Не переживайте. Настане ранок – і знову засяє сонце.
Приємного відпочинку.
ТОМА
Зараз їдьте прямо, далі буде поворот –
і там буде кава.
- Добре. Дякую. - Прошу.
Гей, Іссе!
Може, досить?
- Що? - Усе.
Усе це.
Ми з тобою в одній команді. Ти і я.
- Я тебе сюди не тягнув. - Знаю.
Уяви, як зрадів би Александр, якби побачив нас разом.
То що?
Мені поїхати?
Попроси – і я перестану боротись.
І поїду.
Добре.
Що «добре»?
Добре.
Я не хочу, щоб ти їхала.
Добре. Я залишусь.
Беріть сумки.
Я говорив зі знайомим у земельному кадастрі –
він сказав, де виноградники Тамар.
Добре. Їдемо.
Можеш інколи посміхатись.
- Сумки. - Сумки.
Давайте! Жвавіше!
І це все?
Каміло.
- Гербемон. - Боже мій.
Гей!
Васіл!
Васіл, ти що тут забув?
Ми ж попереджали, щоб тебе тут не було.
Пішли геть! Це моя земля.
Тепер уже ні, старий.
Вимітайтеся звідси!
Не дійшло, чия це земля?
Це до вас не доходить. Ану валіть звідси!
Ти, гад!
Це останнє попередження.
Наступного разу буде гірше. Так і передай своїй курві.
Боляче?
Може, викликати лікаря?
Не треба. Нічого не зламали.
Дякую, що допомогли чоловіку.
Хто ці чоловіки?
Вони працюють на мого брата, Давіта Абашидзе.
Хто він?
Бізнесмен.
Цей будинок належав моєму батьку.
Торік він помер.
Поклади. Притримай.
Давіт хоче його продати.
А я не можу його зупинити.
Будеш чаю?
- Так, зроби, будь ласка. - Зараз.
Вибачте.
Ви теж хочете?
Ні, дякую.
Вино, яке ви шукаєте, було викрадено.
Ми його куштували.
І воно було…
Вау.
Ми приїхали не для того, щоб красти вино.
А щоб з'ясувати, хто його зробив.
І тоді поїдемо додому.
Через нас і так багато неприємностей.
Вибачте.
Ідіть за мною.
Ґоча, чай готовий. Піди принеси.
- Тамар, ви куди? - Що?
У марані. Скоро буду.
Іраклі, йди зі мною.
А як же ваш чоловік?
З ним усе буде добре. Він ще той кремінь.
Тут так гарно.
Десь недалеко є погріб?
- Так, недалеко. - Ясно.
О, квеврі!
- Так. - Який величезний!
- Ви їх самі робите? - Ні.
- Це вже майже забуте ремесло. - Ку-ку.
З нього все починається.
Цей замінить той, що тріснув.
Надіюся, ми встигнемо закопати його перед врожаєм.
Так, я чула.
Цього року виноград дозріває раніше.
Це наш марані.
Красивий.
Ви тримаєте їх під землею?
Так.
Скільки триває ферментація у квеврі?
Вино дозріває три роки.
Я пильно за цим стежу.
Знаю, який квеврі підійде для чачі,
а який «оживе».
«Оживе»?
Так.
Іноді під час ферментації вино хворіє.
Але іноді стається диво.
Яке й привело вас сюди.
Тут дозрівають наші особливі вина.
До мене їх робив батько з братом Теодором.
Молодим він їздив на захід
і в Швейцарії
познайомився з нащадками Рудольфа Штайнера.
- Штайнера? - Так.
Батька біодинаміки.
Маєток Каміли – провідний у галузі біодинаміки у Франції.
- Куди він веде? - У монастир.
Ченці приходять сюди й беруть вино для служби.
Це вино нам не належить.
Ні братові, ні мені.
Воно належить Богу.
У цьому його краса.
Але дядько Давіт усе розпродає.
Виноградник. Землю. Погріб.
Скоро все це зникне.
…на мінералах у ґрунті,
від яких залежить смак вина.
Чому Теодор обрав саме гербемон?
Це доволі стійкий сорт. Прямий гібрид.
Як він казав:
«Немає поганих сортів винограду – є погані винороби».
- Дякую. - Дякую.
Прошу.
Дякую, Іраклі.
Усе заради цього? Ви диваки.
За життя та любов.
- За життя та любов. - За життя та любов.
- За життя.
- Будьмо. - Будьмо.
Дякую.
Мені подобається.
Ну, давай.
Так.
Гей.
Пий.
- Що сталося? - Ти знепритомнів.
Пийте воду.
Це чурчхела. Вам потрібен цукор.
Їжте.
Тиждень тому він ледь не потонув.
Щойно з лікарні.
Лоб холодний.
Іссе, не лякайте мене так, будь ласка.
- Вибачте. - Облиште.
Хай відпочине.
Добре?
Каміло, ходімо.
- Тримаєшся? - Так.
Можна зайти?
Так.
Вибач.
Я дзвонила Тальйону.
Він каже, Тамар може зупинити продаж.
Порадив найкращого адвоката в Тбілісі.
Завтра з ним зустрінусь.
Тамар не проти?
Не проти.
Що, не віриш мені?
Та ні, не в цьому річ.
Знаю, ти теж хочеш піти, але тобі зараз недобре.
Краще відпочинь.
Одужуй.
І ми з цим покінчимо.
Разом?
Так.
Ні, я не читала статтю журналістки.
Не було часу.
Тома, ми знайшли вино. Спробували – воно неймовірне!
Супер. Тоді вертайтеся. Ви нам тут потрібні.
Хочу, щоб ми перед конкурсом сказали своє слово.
Каміло, змагання через п'ять днів.
Знаю, але я ще тут не закінчила.
Маю допомогти людям.
Зараз зустрічаюся з адвокатом.
З яким ще адвокатом?
Байдуже. Повертайся.
Якщо не заради мене, то заради Філіпа.
Ти знаєш, як для нього це важливо.
І для мене.
Я обіцяла Тамар. Вона робить вино.
Якщо не допоможу, вона все втратить. Усе заплутано.
Я поясню. Зараз мушу бігти.
- Люблю тебе. - Чекай, хто така Тамар?
Ну, місію вона завершила.
Тепер у неї хрестовий похід.
КАМІЛА ЛЕЖЕР, РОЗБЕЩЕНЕ ДИТЯ
- Чорт… - Що таке?
Журналістка пише, що я розбещене дитя.
Що?
Месьє Абашидзе лише виплатив іпотеку,
і раптом це обернулося на «його земля».
Але зі спадком так не буває.
Усе набагато складніше.
Ми не у Франції.
Але закон такий самий.
Тальйон мені пояснив.
І також сказав, що я можу на вас розраховувати.
Завжди можна домовитись. Аби було бажання.
Месьє Абашидзе – впливова людина.
Обіцяю, я щедро заплачу.
Я хороший адвокат.
Дуже хороший.
Часом беруся захищати слабших –
і мені це подобається, навіть якщо платять небагато.
Але йти проти такої людини, як він…
Я не дурна.
І ви, надіюся, теж, мадам Лежер.
Я тільки візьму речі, й підемо.
- Авжеж. - Добре.
Каміла?
А ви звідки тут?
Мені дзвонив брат.
Сказав, тобі потрібна допомога.
Є одна ідея.
Добре.
Перейдемо в тихе місце?
Авжеж. Ідіть за мною.
Я познайомилася з дядьком Давітом, коли переїхала в Тбілісі.
Він познайомив мене з Рамазом.
Ви з Давітом дружите?
Так.
Якщо Давіт дізнається, що ти з Тамар, він з тобою не говоритиме.
Він її ненавидить.
Тут потрібно діяти розумно.
Сьогодні він вечеряє у вашому модному ресторані.
Забронюйте мені столик.
Злодій. Мішель Пуленк.
Ви його знали?
Так.
Він сюди приїжджав.
Казав, що найкращі вина роблять лише у Франції.
Батько страшенно розсердився
і пригостив його нашим особливим вином.
А той йому: «Мені явився Бог».
Коли я пробував вино – Бога не бачив.
Але бачив дещо інше.
Місяць.
Відтоді видіння перетворилося на нічний кошмар.
Ніби щось тягне мене під воду й не відпускає.
Відколи почав займатися дайвінгом, боюся темряви.
Не розумію чому.
Ваше вино відкрило мені двері.
Щось показало.
І тепер я щоночі не сплю.
Боюся темряви.
Як мала дитина.
Мене це страшенно дратує.
Це не злість.
Вам просто сумно.
Так?
Хірокацу, це я.
Ти тут живеш?
Не нарікаю.
Що ти хочеш?
Поговоримо?
Посеред ночі?
Є новини?
Ти йому дзвонила?
Я дзвонила в лікарню.
Але мені нічого не сказали.
Що там?
Є якісь новини?
Подзвони йому.
Він твій син.
Не вкусить.
Добраніч.
- Добрий вечір. - Добрий.
Я бронювала столик.
- На ім'я? - Каміла Лежер.
Я вас проведу.
До вас хтось приєднається?
Ні, я сама.
Можу запропонувати сапераві з марані-квеврі від Ґіорґі Аладашвілі,
майстра біодинаміки з підніжжя Кавказу.
Його виноробня побудована з вапна, під засніженими горами.
Аромати цукатів смородини та графіту зачаровують,
а солона нота у післясмаку додає відчуття польоту.
Я вперше в Грузії й хотіла б спробувати помаранчеве вино.
У вас є?
Кольору вашого волосся.
Кольору життєрадісності, щедрості та амбіцій.
Якось організуємо.
Воно з того ж маєтку.
Ґіорґі – майстер мацерації.
Урожай кісі 2020 року.
Аромат дуже складний.
Відчуваєте нотку сливового компоту?
Боже.
Вибачте.
- Лишіть пляшку. - Дуже сміливо.
Напевно, дуже хороше вино.
Дивовижне.
Треба буде собі взяти.
Я можу поділитися.
Може, складете нам компанію, міс…
Каміла.
Авжеж.
Принесіть, будь ласка… Ще келихів.
- Авжеж. - Дякую.
Вуаля.
Як смачно.
Слива.
Вони роблять вина за унікальною технологією.
У великих амфорах.
Називають їх «квеврі».
Думаю, міс Лежер про це відомо.
Каміла Лежер з «Довідника Лежера»?
Її прислала моя сестра.
Мені сьогодні дзвонили.
Адвокат, дуже близька подруга, попередила мене.
Була про неї кращої думки.
Антон знає, що ми з сестрою не ладнаємо.
Але ж ви ні, правда?
- Вона трохи згадувала. - Трохи?
Вибачте, Давіте,
але образа на сестру – не привід
знищувати виноградник, який багато років служив вашій родині.
Що вам треба, мадам Лежер?
Щоб ви не продавали душу.
Слухайте. Я бізнесмен.
Ви мене цим не візьмете.
Я буду робити бізнес, якщо ви не проти.
Тоді я куплю виноградник.
Можу собі дозволити.
Яку б ціну він не назвав, я дам більше.
Ні.
Гарного вечора.
І? Як усе пройшло?
Жахливо.
Я попереджав про Абашидзе.
Дуже вперта родина.
Та невже?
А я Лежер.
ЗА ОДНОЙМЕННОЮ МАНҐОЮ ТАДАШІ АҐІ ТА ШУ ОКІМОТО
Переклад субтитрів: Вероніка Рудик