PO MANGI "DROPS OF GOD" TADASHI AGI IN SHU OKIMOTO
NE RAZUMEŠ, DA VSE TO POČNEM, DA BI REŠILA TO VINO!
- Kje je Isei? - Jutri pride.
- Me je sit? - Opravke ima.
In te pusti samo s takim moškim.
In te pusti samega s tako žensko.
Prav. Pojdiva pokušat vino.
Pridi.
S katerim bova začela?
- S tem? - Čakaj. Ustvariva vzdušje.
Janis Joplin. Kul.
- Glasba, alkohol, lepa Francozinja… - Dovolj heca. Poslušaj.
Veš, da je sovražila rojstni kraj?
Zelo zgodaj je ušla v Kalifornijo, da bi spremenila svet. Spominja me
na orkan, ki pomete vse.
- Poduhaj. - Življenje je preprosto.
Note se najprej zdijo neubrane. Kot da niso povezane.
Iz treh sort grozdja je. Nepovezano je.
V ustih pa…
Eksplodira.
Neubranost postane harmonija.
Tri sorte se zlijejo v eno.
Zapri oči.
- Spij požirek. - Ne, ne, ne joči.
Ne joči!
Še slišiš glasbo?
Vino je kot glasba.
Poveže te s čustvi. Celi rane.
"Clos venturi."
- Italijansko? - Korziško.
Majhen vinograd v gorah. Čudovit je.
Naslednje.
Kdo je to?
Hermitage, jean-louis chave 2009.
Lipa…
Kosteničevje…
Sem v viseči mreži, doma.
Večer je.
Piha rahla sapica. Uspava me.
Moj fant je ob meni.
Na pijačo bova šla, ampak ne takoj.
Ne govori o fantu. To vse uniči.
Ti si na vrsti.
Na ladji sem.
Svetloba lije skozi zavese kabine.
Pravkar sva se ljubila.
- Nadaljuj. - Kmalu se boš vrnila v Francijo.
Jokaš, izgubljena si.
Hočem, da ostaneš.
Ne.
Postregli ti bodo večerjo.
Tu Tamar.
- Je Isei tam? - Spi.
Že? Je v redu?
Zelo utrujen je bil. Si še pri Davitu?
Ja.
Potem ti želim prijeten večer.
Honoka? Honoka!
Honoka! Honoka!
- Očka! - Na pomoč!
Pomagaj mi…
Trdno, prav?
Tisto tudi.
Nisem si mislila, da ti bo uspelo.
Zdaj pa… Držati moram obljubo.
Jo poznaš?
Ne.
Povej, kaj vidiš.
Otroka.
Sam je.
Zima je.
Hladno je.
- Izgubil se je. - Ne, ni se izgubil. Jezen je.
- Nič ne veš o meni. - Res je.
Nisi tak, kot sem mislila.
- Žalostno, da tvoji ne vedo, kakšen si. - Vseeno jim je.
Tamar ni tvoj oče.
On jo je naučil, da te sovraži. Ni kriva. Kot ti nisi kriv za materino smrt.
Zelo lepa pesem.
Poznam vino, ki se ujema z njo.
Ja.
- Kje si? Klicala sem te. - Potem ti bom povedal.
Prav. Davit bi rad prišel tja na kozarec vina.
Camille sprašuje, ali Davit lahko pride pokusit vaše vino.
- Ključe. - Me ne boste več rabili?
- Ne. Vzemi si prost dan. - Prav.
Ne bi smel priti.
- Vse bo v redu. - Ja, seveda.
Nič se ni spremenilo. Še vedno smrdi po dreku.
Nisem oborožen.
Sedi, prosim, Davit.
Se ne bosta pridružila?
Nazadnje sem te videl
na triciklu.
Tudi ti si se postaral. Osivel si.
Pijmo.
'89, leto, ko si se rodil.
Ko sem se rodil.
Leto, ko sem se rodil in je umrla mama.
Hotela si govoriti. Tu sem.
Prav.
Hvala. Si dobro?
Danes so srečni.
Jutri ne bo tako preprosto.
Veš, kaj mi je všeč pri tebi?
- Kaj? - Da si neznansko zabaven.
Daj no, Isei. Vino sva rešila.
Je kaj narobe?
Greva na sprehod?
Koliko si bil star?
Tri leta.
Mislim, da je bilo na Okinavi.
Ko sem imela tri leta… Spomnim se potresa v Kobeju.
Sredi noči sem se zbudila.
Prestrašila sem se. Mislila sem, da me bo hiša zasula.
Mama je prišla pome,
me peljala na vrt
in mi pela, da bi me pomirila.
Moja mama bi pustila, da streha pade name.
Mama trdi, da se to ni zgodilo.
Ko se je zemlja stresla in je prišla v mojo sobo, sem spala.
Nisem ga začutila.
Včasih zamešamo, kaj se je res zgodilo
- in kaj si mislimo… - To je drugače.
Vem, da se je zgodilo.
Potem ti verjamem.
Pridi z nami, Isei.
- Govorila bova, ko končava tu. - Ja.
- Uredili bomo. - Ne.
Dolgo sem te iskala po hribu.
Tu sva.
Nič. Vse je drugače.
- Je ta Ketevanin? - Ja, vanj si se poscal.
- Pridi. - Prav.
Pridi, Davit. Itak sem bila premajhna, da bi se spomnila.
Jaz pa se spomnim, da me je oče zato prebutal.
Pridi.
Izberimo.
- Koliko jih vzamemo? - 20.
Veliko ljudi pričakujemo.
Davit, to vzemi.
- Dovolj je. Vzemi. - Ne, dovolj. Jaz bom, mama.
Pojdimo.
Si dobro?
Goste imamo, zato bom povedala nekaj besed.
Za to, da smo danes skupaj,
se mogoče lahko zahvalimo bogu. Hvaljen bog.
Predvsem pa hvala vama, Camille in Isei.
Pomagala sta nama, da sva se spomnila,
da sva bila nekoč otroka. Iste krvi sva, Davit.
Pozabimo, kaj je bilo.
Odpuščamo ti, Davit.
Pijmo. Na zdravje.
Na zdravje.
Leta nisem pil vina.
Zamudil sem nekaj pomembnega v tej družini,
v moji družini. Hvala.
V dveh dneh se je moje življenje spremenilo. Hvala obema.
Prej sem bil nasilnež, zdaj sem spoštovan.
Pa sem še vedno isti otrok, ki se je poscal v kvevri.
Bogokletno.
Ker smo že pripravljeni reševati spore,
se je kdo vprašal, zakaj sem to naredil?
Ali ste si samo mislili: "Že rodil se je zloben. Ne more si pomagati."
Ni tako?
Tamar, povej, zakaj je bilo tako.
- Davit. - Nisem še končal.
Oče je dan prej ustrelil mojega psa. Ker je preveč lajal
ali ker sem ga imel preveč rad.
Bil je vse, kar sem imel. Grel me je, ko sem se ponoči bal.
Varoval me je. Drugi me niso, mimogrede.
Nič ni naredila, ko se je to zgodilo.
Nič nisi rekla,
ko me je oče za tri dni zaprl v klet.
V temi.
Zaprl me je v klet, brez svetlobe, hrane in pijače.
Ko so me spustili ven, sem bil izčrpan,
pa praviš, da mi odpuščaš?
Ti bi morala mene prositi odpuščanja!
Ti bi morala na kolena!
Začnite pakirati. Vse bom prodal.
Vse bom požgal do tal.
Tako.
Pusti me.
Tu Davit Abašidze. Pustite sporočilo. Hvala.
- Še enkrat bom. - Nima smisla.
- Odločil se je. - Pomiril se bo.
Vpletla sva se v nekaj, kar se naju ne tiče.
Vrni mi telefon.
Saj si ga slišal. Čez dva tedna tega ne bo več. To hočeš?
Vino je čudovito in bo uničeno.
Daj mi moj telefon. Prosim.
- Kam greš? - Pridi.
Tamar.
Nekaj sem se spomnila.
Čez dva dni moram biti v Parizu zaradi Natečaja novih vin.
To je eno najpomembnejših tekmovanj na svetu.
Namenjeno je novim vinom, ki še niso bila na trgu.
Kot je vaše.
Lahko jih prepričam, da ga uvrstijo na tekmovanje.
Gotovo bo zmagalo.
- Nočem zmagati na tekmovanju. - Vi ne, Davit pa.
Pusti Davita pri miru.
Tamar, vino, ki zmaga na tekmovanju, takoj postane svetovno znano.
Davit je poslovnež. V tem bo videl korist.
Uspelo bo, obljubim. Zaupaj mi.
Ne poslušaš. To vino ne bo nikoli šlo na tekmovanje.
Nikoli ne bo v prodaji. Ni narejeno za to.
Pridita nam pomagat seliti vino v samostan.
Poslušaj jo.
Ona ne posluša.
Sebična si.
Kot najin oče.
Vidiš? Vino je rešeno.
Ja?
Tu Ketevan.
Hvala.
Ne vem, ali bom pri močeh, da bom vstala tako zgodaj,
zato se bom poslovila zdaj.
Hvala za vse.
- Še kdaj se oglasi, prav? - Ti pa obišči mene.
- Lahko noč. - Noč.
Lahko noč.
Zate. Iz leta 2021.
Zadnja trgatev. Druge ne bo.
Lahko ga odpreš, če te bo še kdaj strah teme.
Hvala.
- Lahko noč. - Lahko noč.
Dobro jutro. Ne, pri sebi jo bom imela. Hvala.
ZAUPAJ MI
Mrha.
PO MANGI "DROPS OF GOD" TADASHI AGI IN SHU OKIMOTO
Prevedla Lorena Dobrila