PODLE MANGY „DROPS OF GOD“
- Pardon! - Co to je?
Vítej ve Francii.
Krávo.
KŘEHKÉ
Díkybohu.
Neměls jezdit. Je pozdě.
Jaký byl let?
Skvělý.
Promiň, neměla jsem klidnou chvilku, abych ti zavolala.
No, mám dobré zprávy.
Jaké?
Jsme ve finále.
- To je báječné! - Neuvěřitelné.
Zasloužíš si to. Výborně.
- Spíš my. Udělalas toho hodně. - Má tvůj táta radost?
Asi jsem zahlédl úsměv.
Chybělas mi.
Pojďme. Tvoje máma čeká.
Jak je Isseiovi?
Líp.
- Mám ti to vzít? - Ne, dobrý.
- Dobrý večer. - Dobrý večer.
Zavazadlo?
Díky. Nechám si ho u sebe.
Dobře. Nastupte si.
Děkuju.
BOŽSKÉ KAPKY
Děkujeme. Nashle.
- Překvapení! - Čau!
- Chybělas mi. - I ty mně.
Ráda tě vidím. Máš se dobře?
- Jaká byla cesta? - Zácpa jako vždy.
Chtěli jsme oslavit tvůj návrat a začátek soutěže.
- Díky, mami! - Díky, jste moc hodní.
- Ať máme v průvodci dobré hodnocení. - Nic neslibujeme. Uvidíme.
Dobré? Nejsi unavená?
- Dobrý. Už jsem zase doma. - Pojď, Thomasi,
otevřeme Counoise. Chci ho ochutnat.
Kde jsi vzal tu láhev?
Máme apartmá v zámku, kde se soutěž koná.
Kvůli průvodci. Na schůzky.
Vyhovuje průvodci velká pětihvězdičková postel?
Ten ji nepotřebuje.
- Bude mít zbytek toho apartmá. - Asi.
Jo.
Mami? Tys vařila?
Ne. Neboj. To Lorenzo.
- Díkybohu. - Jo.
- Ale no tak. - Vždyť jsi řekla: „Neboj.“
- Nechte mi taky. - Tchyně.
- Jo. - Díky.
Ochutnejte a řekněte mi svůj názor.
Dobře? Tak jo.
Uvidíme.
Vůbec nejsem nervózní.
Velmi dobré.
Jako bych se spolu s kořeny nořil hluboko do země.
Opravdu mi chutná.
Je vážně výborné.
Povedené.
Gratuluju.
- Díky. - Thomasi.
No tak.
- Co? - Řekni jim to.
Je to tajemství.
Neměl bych vám to říkat, ale řeknu vám to.
Dnes jsem zjistil, že jsme mezi 12 finalisty.
Bravissimo!
No samozřejmě.
Na stoleté Counoise a na Philippa!
Na zlatou medaili.
Jo. Snad.
Mám z tebe radost. Vážně.
- Přijdete na finále? - Samozřejmě že ano.
Někdo nám ostudu dělat musí.
Neposlouchejte ho.
Tak jak bylo v Gruzii?
Vyprávěj nám.
Co?
Řekl jsem něco?
Přivezlas ho?
Ano. Mám tu šest láhví.
- Toho tajemného vína? - Jo.
Měli bychom ho spolu ochutnat.
- Překvapení. - Vzrušující.
Cítím se jako Neil Armstrong před krokem na Měsíc.
V Gruzii asi nebyl, ale…
Děkuju.
Jeho hodnocení ti starost dělat nemusí.
Je to malá produkce na malém pozemku poblíž kláštera.
- To víno je pro mnichy. - Stanu se mnichem.
A na rodinné sešlosti.
Uděláme speciální vydání o Gruzii a tohle dáme na titulní stranu.
Sakra.
Tohle na titulní stranu a dál už nic.
A následující roky
žádný průvodce nebude.
Žádné obrazy,
žádná hudba,
žádné knihy…
jen tohle víno.
Promiň, Thomasi.
Tvoje víno je výborné…
ale tohle…
Já vím.
Příští rok už žádné nebude.
Proč ne?
Vinnou révu pokácejí.
Složitý rodinný příběh.
Chtěli jsme majitele přemluvit,
ale nevyšlo to.
To víno zmizet nesmí.
To prostě nejde.
Já vím.
TOKIO
Pane řediteli, vy jste se vrátil?
Co to je?
To přišlo, když jste tu nebyl.
Vydařila se ta cesta do Evropy?
Tak nějak.
Mám vám shrnout, co je teď naléhavé?
Dorazil výběr z Domaine Artemis.
Čekají na váš názor na Château-Grillet 2022.
Panu Limovi ze Singapuru jste slíbil
poradit s výběrem vína na banket Mezinárodní finanční rady.
Očekává telefonát.
Pokud jde o vaši knihu, je redakci třeba potvrdit několik bodů.
Château de la Liquière čeká na názor ohledně testů korku.
Dorazily vzorky vína pro finální směs šampaňského Michel Genet.
A londýnská restaurace Red…
Hele.
Můžeš mi zjistit novou adresu mojí matky?
Neříkej, že se ptám já. Je to překvapení.
Ano.
Už jsi vzhůru?
Jo.
Mám schůzku.
Už musím jít.
Nemáš čas na čaj?
Ne, promiň, mami.
- Uvidíme se večer? - Jo.
Děkuju.
- Dobrý den, paní Légerová. - Dobrý den.
- Dobrý den. Visačka. - Dobrý den.
- Díky. - Následujte mě. Paní Hertzborgová čeká.
PRVNÍ SKLIZEŇ 2024
Vstupte.
Děkuju.
Díky, Sophie.
- Dobré ráno. Kávu? - Dobré ráno, Anito. Ne, děkuju.
Děkuju, že jsi mě přijala.
Promiň, že jsem na tom trvala, ale je to velmi důležité.
To doufám.
Poslouchám.
Moc obdivuju, co zastáváš a čeho jsi s tou soutěží dosáhla
ve světě, kde záleží víc na marketingu než na přesvědčení o víně.
Začínám se bát…
Máš velký talent.
Porušuješ pravidla a normy.
Vím, že výběr už je hotový,
ale chci tohle víno dostat do finále.
Nic nezastíráš.
Anito, je to to nejvýjimečnější víno, co jsem kdy ochutnala.
Můj otec si myslel totéž, ale nedokázal ho identifikovat.
S Isseiem jsme ho našli v Gruzii.
Brzo už ale zanikne.
Jistě je to dojemný příběh,
ale to je jedno.
Koncem měsíce všechnu révu zničí.
Když bude to víno v soutěži, vyhraje
- a majitel plány změní. - Co Chassangre?
Ta šance na medaili ti nestačí?
To víno bude úspěšné i bez vítězství.
Tohle víno ale zanikne.
Jsi dcera svého otce.
Légerovi už ale tón neudávají.
Ne, to ty.
To tys rozhodla, že počet finalistů nebude daný.
Nejde o flexibilitu?
Proč nepřidat další víno?
Kvůli etice. Pokud to slovo znáš.
Kvůli etice?
Není záchrana ohroženého pokladu víc než pravidla?
Odlož tu láhev.
Ochutnej ho. Ochutnej a pak se rozhodni.
Aspoň to pro mě udělej.
A pak podplatíš porotu, aby mu dala medaili?
Když ho ochutnají, vyhraje.
Jistě. Bez pochyb.
Nejsi jako tvůj otec. Tomu arogance inteligenci nezastiňovala.
Mám teď schůzku.
Když ti tak chutná, dej si ho do průvodce.
Když to na záchranu nepostačí, svět se přes to přenese.
Vstupte.
Dobré ráno, Anito.
Koho to mé oči vidí.
Camille.
- Jsi v pořádku? - Je na odchodu.
Tenhle muž je přímo zosobnění etiky.
Prosím, Luco.
- Věděls, že je tady? - Jo.
Koupil skupinu Clarencia, která soutěž sponzoruje.
Tys o tom nevěděla?
Ne.
Od doby, co mi zkusil ukrást dědictví, o něm nic nevím.
Je mi z toho zle.
Z nich všech. Ta soutěž je blbost.
Už chápu, proč jimi otec pohrdal.
Měla bys to nechat být.
Je pěkné, o co se snažíš, ale bereš si to až moc osobně.
- Řekls, že o to víno máme bojovat. - To ano.
Ale nemáme zdroje.
Ať byl můj otec, jaký byl, tohle by nepřipustil.
Co by udělal?
Co?
Dej ten nůž pryč.
Camille a můj oblíbený synovec, dvojnásobné potěšení.
Tak jsi to víno našla.
Bravo, ohromilas mě.
- Lichotíš mi. - Myslím to vážně.
S tvým otcem jsme ho hledali roky.
Procestovali svět. Párkrát jsme si mysleli, že ho máme.
Anita mi řekla, že je z Gruzie.
Tam jsme ho nehledali.
Ze které pochází oblasti?
Z údolí řeky Kury?
Už mi to říct můžeš.
Brzy se to dozvíš.
Pěkný den.
Camille, poslyš.
Vím, že se na mě zlobíš, ale sama to víno nezachráníš.
Zapomeňme na naše spory a spolupracujme.
Dej jí pokoj.
Jsi její ochranka?
- Takže? - Co?
Co by tvůj otec udělal?
Zapomeň na to.
Pověz mi to.
Vyměnil by naše víno za Tamařino.
A až by vyhrál, řekl by něco jako:
„Obětoval jsem své víno, abych zachránil poklad.
To je cílem průvodce.“
To Thomasovi neuděláš.
Ne! Co tě to napadá?
To by udělal můj otec.
Dobře.
Nebo…
Nebo co?
Našel by dalšího finalistu a přesvědčil ho, aby to udělal on.
To by nikdo neudělal.
Jo.
Navíc ostatní finalisty neznáme.
No jo.
- Ahoj. - Ahoj. Vyspala ses?
- Dobrý? - Ano. Jak je?
Dobře.
- Hledala jsem tě. Máme schůzku. Pojď. - Promiň.
- Uvidíme se pak. Ahoj. - Ahoj.
Ahoj.
- V pořádku? - Proč jsi nepočkala?
Promiň.
Kvůli jetlagu jsem se vzbudila brzo. Spal jsi.
- Jsi v pořádku? - Ano.
Proč?
Camille,
co se stalo v Gruzii?
Řekla jsem ti to.
- Všechno? - Všechno.
Muriel Delatoucheová chce rozhovor.
Jo. Ale jestli na to nemáš náladu…
Ne, přijdu.
- Určitě? - Ano.
Budu miloučká.
Dobře.
Musíme se na něco podívat.
- Ano? - Dobrý večer, paní Kinu. Tady Issei.
Dobrý večer, Isseii.
Maminka tu teď není.
Kdy se vrátí?
To mi neřekla.
Mám jí něco vyřídit?
Ne. Přijdu znova. Děkuju.
Promiňte mi to zdržení. Ráda vás zase vidím.
Nápodobně.
Dělám tu reportáž o soutěži
a v průběhu budu sledovat několik producentů.
Philippe Chassangre tu není?
Ne, můj otec a soutěže… To není nic pro něj.
To je pro letošní produkci škoda.
Myslím tím vaše Counoise. Ne?
Však víte.
Byl to sen.
Před několika lety jsme o tom s otcem mluvili, takže…
- Zasadil ho můj děda. - Pardon, máma se zase ztratila.
Musím jí zavolat.
- Pardon. Vrátím se. - Jo.
Jaké je?
- Co myslíš? - Ano?
Odstup prosím od Mijabi.
- Jo. - Podívej se doleva.
- Vidíš mě? U dveří. - Jo.
Delatoucheová je u stánku Chassangreových. Ví, že jsme ve finále.
- Aha. - Takže zná i ostatní.
Zaměří se na ně. Když ji budeme sledovat, zjistíme jména.
Já nemůžu, musím být s Thomasem.
To myslíš vážně?
Ano.
Dobře. Až toho finalistu najdeme, jak ho přesvědčíme?
Uvidíme.
Dobře, musím jen setřást Mijabi.
Tak jo, mami, už musím končit. Ahoj.
Bude to náročné. Mám toho teď hodně.
Pane Lopezi, jsem Muriel Delatoucheová.
Těší mě.
Těší mě, pane.
Ráda. S radostí. Od toho tu jsem.
Tak už vás nechám…
Hodí se ke steaku.
Nashle.
Uvidíme se. Musím jít.
Co děláš?
Ochutnávám vína.
Velmi dobré.
Ne, sleduješ tu novinářku. Proč?
Nikoho nesleduju.
Nevím, co děláš, ale nelíbí se mi to.
Pojď. Čeká nás to focení.
- Co? Teď? - Ano.
- Dáš si taky? - Ne, nemám hlad.
Zhubnul jsi.
Byl jsi tady u doktora?
Ne. Už jsem v pořádku.
Promiň, že jsem tak odjel.
Jak se má Camille?
Jako vždycky. Je hrozně tvrdohlavá.
Víš…
Zdál se mi tam hrozně divný sen.
Byla to taková vize.
Asi to bylo kvůli té nehodě.
Nejspíš jde o ten den, kdy jsem se jako malý topil.
Na Okinawě.
Ale v té mojí vizi,
v té vzpomínce…
mě máma tlačila pod vodu.
Máma tě učila plavat.
Vyklouznul jsi jí a pak tě vylovila. Zachránila tě.
Tak to nebylo.
Zmítal jsem se ve vodě
a máma mě držela.
Byla to jen noční můra.
Tak se to nestalo.
Opravdu to byla nehoda?
To by stačilo.
Prosím tě, tati.
Přestaň přemýšlet o tom, co se ani nestalo.
Ty se v mámě nevyznáš.
Jasné?
Promiň…
Mijabi mě odvlekla na focení.
No…
Mám seznam deseti jmen.
- Dobře. - Pojď dál.
Co?
Nic.
Takže…
Je tu Counoise od Chassangreových, očividně.
Bodega Juan Lopez, Domaine Jean-Michel Gérin,
Domaine Montrozier, Caliber 12,
- Domaine T-Oinos Clos Stegasta… - Počkej.
Juan Lopez z Jerezu de la Frontera?
O tom víně mi Issei řekl.
Je to Cinsault.
On jediný nemá víno v průvodci.
Nebude souhlasit.
Proč ne?
Protože chce ukázat,
že dokáže vyrobit i něco jiného než komerční víno.
Do velké soutěže ho vybrali poprvé.
Přesvědčíme ho.
Dobře.
Jak?
Tak, že mu zaručíme opravdové uznání.
- Paní Légerová. - Zdravím, pane Lopezi.
- Dobrý den, pane Inglese. - Dobrý.
- Slyšeli jsme o vašem Cinsaultu. - Aha.
Prý je výjimečný. Dáte nám ochutnat?
Jistě. S radostí.
- Prosím. - Děkuju.
Děkuju.
Issei Tómine měl pravdu.
Je velmi harmonické s výbornou fenolickou zralostí.
- Zajímavé víno, pane Lopezi. - Merci.
Mladé, ale slibné.
Ano, souhlasím.
Jsme ve finále.
Pardon. Jsem tak šťastný.
Je ve finále.
Ve druhém patře máme kancelář. Nestavíte se?
Samozřejmě.
Apartmá šest. Za půl hodiny?
- Skvěle. Uvidíme se. - Brzy na shledanou.
Hasta luego.
Musíme tam jít uklidit.
- Ano. - Počkej.
Už!
Nesu vám dárek.
Děkujeme, Juane.
- Smím vám tak říkat? - Jistě.
Pojďte dál.
Vítejte.
Posaďte se.
Takže, velmi bychom si přáli, abyste byl v příštím vydání průvodce.
To mě těší a bude mi ctí.
Objednávky se jen pohrnou.
Nedokážete uspokojit poptávku.
Kdybyste potřeboval poradit, pomůžeme.
Děkuju vám.
Rádi jsme vám to oznámili,
ale sešli jsme se kvůli něčemu jinému.
Ochutnejte prosím a řekněte nám svůj názor.
To je to víno, které hledal Issei Tómine, že ano?
Ano.
Takže ho našel?
Našli jsme ho spolu. V Gruzii.
Jak jste to dokázali?
To by bylo na dlouho.
- Pan Tómine tu není? - Musel zpátky do Japonska.
Promiňte, že se tak vyptávám, ale zdálo se, že mu na tom záleží.
To ano. Nám oběma.
Prosím, ochutnejte ho.
Pan Tómine měl pravdu. To víno je úžasné.
Má strukturu starého vína,
ale i čerstvost a aroma mladého.
Takové víno já nikdy nevyrobím.
To víno zanikne.
Cože?
Majitel chce révu vykácet a postavit golfové hřiště.
To udělat nesmí.
Můžeme ho zachránit, Juane, ale potřebujeme vaši pomoc.
Moji?
Když to víno vyhraje v soutěži, majitel projekt zastaví.
Je jedním z finalistů?
Ne. Seznam už je uzavřený.
Pokud byste souhlasil,
rádi bychom vaše víno v soutěži nahradili tímto.
Chcete, abych do soutěže dal tyto láhve místo těch svých?
Pod svým jménem?
Ano.
Proč bych měl souhlasit?
Sám jste to řekl.
Znáte hodnotu vína,
jeho dějin,
i náročnost práce, kterou vyžaduje.
Patříte k 12 finalistům.
Už to je znak uznání.
Ale není jisté, že vyhrajete.
Když odmítnu, v průvodci nebudu?
Ne, budete, protože si to zasloužíte.
Ale když přijmete, dostanete doporučení.
Dáváme jen tři ročně.
Popřemýšlejte o tom.
Budete na lístcích známých someliérů.
Vedle Romanée-Conti.
Vím, jaká je to pro vás oběť.
Ne, to vůbec netušíte.
Udělá to.
Pane Isseii, vaše matka tu teď není.
Vyřiďte jí, že se budu vracet, dokud se nesetkáme.
Odcestovala, takže tu nebude několik dní.
- Kam odjela? - To nevím.
Promiňte.
Chápu. Děkuju.
SPOLÉHÁM NA VÁS, ŽE UDĚLÁTE SVOJI ČÁST.
POKOJ 303. JUAN LOPEZ.
Řečníci mají přijít dřív. Musím jít.
Proč jsem souhlasila s účastí v diskusi?
Nezapomeňte ho dát do své láhve.
Díky. Je báječné, co dělá…
Změnu klimatu nezadržíme. Už začala.
Ale můžeme se přizpůsobit. Nebo spíš musíme.
Pumpovat každoročně miliony litrů vody z řek
není přizpůsobení se, ale únik.
Čelíme realitě.
To jsou jen slova. Jen slova.
Co dělá Chassangre je skvělé, ale všichni na to nemají.
Bez zavlažování některé vinice do 20 let zmizí.
Ano, Chassangre měl prostředky na přípravu
a chápeme, že to pro menší producenty není možné.
Jistě, jde o peníze. Ale ještě víc jde o vůli.
O vůli bojovat,
o vůli investovat a riskovat.
Změnit něco, co bylo zaběhnuté po stovky let.
Opustit staré zvyky i přes nevoli lidí.
I když si musíte dupnout. Ano, můžeme pracovat stále stejně.
Stejné odrůdy, metody,
tradice, vyhýbání se změně.
Ale pak jistě narazíme.
Nebo můžeme s odvahou sáhnout po změně.
Je to náročné a děsivé, ale buď to, nebo zánik.
Naše vína, všechna, jsou ohrožena zánikem. Tak to je.
Můžeme je zachránit? Možná.
Zaplatíme za to? Jistě. A bude to stát hodně.
Je to risk.
Ale když nechceme riskovat, musíme změnit zaměstnání. To si myslím.
Díky, Camille.
Vaše vize budoucnosti nenechá nikoho chladným.
- Odpoví někdo? - Já.
PRVNÍ SKLIZEŇ 2024
Camille Légerová to vysvětlila dobře,
ale já už nevím, co mám dělat, protože nejde jen o sucho.
Zimy jsou moc mírné, příliš prší ve špatnou dobu.
Plíseň, padlí révové a noví parazité!
A to nemluvím o kříscích, octomilce japonské,
těch strašných obalečích, hlísticích…
TVOJE VÍNO SOUTĚŽÍ V PRVNÍ SKLIZNI.
A VYHRAJE. MUSÍŠ PŘIJET.
PODLE MANGY „DROPS OF GOD“
Překlad titulků: Veronika Ageiwa