NETFLIX ESITTÄÄ
TUOREET UUTISET
KAPTEENI JEFFERSON KYLE KIDDIN LUKEMA UUTISKOOSTE
WICHITA FALLS, POHJOIS-TEKSAS, 1870
Iltaa, hyvät naiset ja herrat. -Hyvää iltaa.
On hauska palata luoksenne Wichita Fallsiin.
Olen kapteeni Jefferson Kyle Kidd ja tuon teille tänä iltana uutisia -
eri puolilta suurta maailmaamme.
Nyt…
Kiitokset.
Tiedän, että elämä on täällä työntekoa aamusta iltaan.
Lehtien lukuun ei ole aikaa. Olenko oikeassa?
Teen työn puolestanne.
Ja ehkä vain tämän illan ajan voimme unohtaa huolemme -
ja kuulla suurista muutoksista, joita maailmassa tapahtuu.
Ensin paikallisuutiset.
Houston Telegraph -lehtemme -
helmikuun ensimmäiseltä päivältä kertoo seuraavan uutisen:
"Aivokalvontulehdusepidemia leviää koko väestössä -
Pohjois-Teksasin alueella.
Tähän mennessä tauti on vaatinut -
kahden kuukauden aikana 97 ihmisen hengen."
Dallas Herald kertoo liittovaltion uutisissa valtuuskunnastamme,
joka edustaa Teksasin osavaltiota pääkaupungissa…
Tuossa. -Paljon kiitoksia.
TEKSAS SANOO EI! MAA KUULUU VALKOISILLE!
Hei!
Pysähdy!
En satuta sinua!
Tule tänne!
Älä pure!
Kuka sinä olet?
Onko sinulla nimi?
Koti.
Haluan mennä kotiin.
En ymmärrä.
En puhu kiowaa.
Tule.
Tule vain.
Kaikki on hyvin.
Tule.
Et voi jäädä tänne.
Anna kätesi.
Nämä ovat Intiaaniviraston papereita.
Johanna Leonberger.
Onko se nimesi?
Johanna?
Katsotaan, mitä tässä on.
Tarkista siltä puolelta.
Saanko nähdä uskollisuudenvalan?
Missä palvelitte?
Teksasin kolmannessa jalkaväessä. Antauduin Galvestonissa 26.5.1865.
Onko aseita?
Ei ole.
Vain lintuhauleja.
Olette näköjään San Antoniosta. Miksi olette täällä?
Kierrän kaupungista toiseen uutisia lukemassa.
Olin matkalla Red Riveriin ja näin hänet.
Hän oli varmaan kuljettamassa pikkutyttöä liittovaltion viranomaisille.
Tyttö taisi elää intiaanien kanssa.
Tässä ovat hänen paperinsa. Löysin ne juuri.
Noustaan satulaan.
Kaikki kunnossa. -Mitä helvettiä teen lapsen kanssa?
Viekää Red Riveriin. Komentopaikalla tiedetään.
Armeija löysi sinut kolme viikkoa sitten,
kun he karkottivat kiowat Montaguen piirikunnasta.
Kiowat sieppasivat sinut -
hyökättyään perheesi kimppuun Hill Countryssa kuusi vuotta sitten.
Herran tähden.
"Tytön äiti, isä ja sisko…"
He menehtyivät. Sinulla on kuitenkin täti ja setä.
He asuvat yhä niillä main.
Castrovillen lähellä.
Sinua oltiin viemässä sinne.
Tunnen Castrovillen.
Asuin siellä päin ennen sotaa.
Siellä on paljon saksalaisia.
Kannst du Deutsch sprechen?
Kannst du deine Familie…
Muistatko saksalaisen perheesi?
Lähipäivinä -
löydämme jonkun, joka voi viedä sinut kotiin.
Hyvä on. Samoin.
Tule.
Anteeksi. Tässä on eksynyt lapsi.
Ongelma lapsen kanssa.
Paljon kiitoksia. Siunausta. Lapsi on eksyksissä.
En voi käyttää tätä. -En voi tehdä muutakaan.
Kiitos.
Mitä asia koskee? -Tulin tapaamaan intiaaniasiamiestä.
Hän on reservaatissa Redin pohjoispuolella.
Löysin nimittäin tämän lapsen.
Tiellä partioinut luutnantti pyysi tuomaan lapsen tänne.
Mitä odotatte minun tekevän?
Tyttö on vietävä kotiin.
Intiaaniasiamies ei palaa tänne kolmeen kuukauteen.
Eksyneet ovat hänen vastuullaan.
Teidän on vietävä hänet.
En voi viedä häntä.
Matkustan työni takia kaupungista toiseen. En voi viedä häntä.
Kuulkaahan.
Odottakaa asiamiestä tai viekää hänet. Päätös on teidän.
Saanen pyytää.
Seuraava.
KUIVAMUONA- JA SEKATAVARAKAUPPA
Hauska nähdä, kapteeni.
Päivää, Simon.
Voisinko puhua sinun ja rouva Boudlinin kanssa?
Tietenkin.
Kolme kuukauttako? Mitä aiot tehdä hänelle?
Odotan kai asiamiestä.
Hän näyttää aika villiltä.
Hän on peloissaan.
Ole varovainen, kulta.
Älä mene liian lähelle.
Kuulehan nyt, lapsi.
Minun on tehtävä töitä. Jäät näiden mukavien ihmisten luo.
Ystävien.
Ymmärrätkö, lapsi?
Aikamoista, Kidd.
Hän ei taida ymmärtää juuri mitään.
Paljon kiitoksia.
Hyvä on. Aloitetaan The Carthage Bannerin paikallisuutisista.
"Red Riverin lautta upposi Cross Timbersin lähellä.
Vesi on yhä liian korkealla,
ja tulva-alue jatkuu Elm Creekiin saakka."
Jenkit lähettävät sotilaita, jotka ovat liian hienoja likaamaan saappaitaan.
Juuri niin!
The Clifton Record -
kirjoittaa matkustamista koskevista suurista muutoksista.
Ensimmäisellä sivulla kerrotaan:
"Pacific-radan komitea äänesti tänään,
että Missourin, Fort Scottin ja Gulfin linjat on yhdistettävä -
uudeksi ratalinjaksi, joka ulottuu Kansasin rajalta -
Teksasin Galvestoniin saakka.
Se on ensimmäinen intiaanireservaatin halki kulkeva rautatie."
Seuraavaksi liittovaltion uutisia.
"Presidentti Ulysses S. Grant…"
Painukoon helvettiin! Grant on teurastaja!
"…on määrännyt…
On määrännyt, että Teksasin lainsäädäntöelimen -
on hyväksyttävä Yhdysvaltain perustuslain lisäykset numero 13, 14 ja 15,
ennen kuin paluuta liittovaltioon voidaan harkita.
Lisäykset sisältävät orjuuden lakkauttamisen…"
Lakkauttaminen ei onnistu ikinä!
"…äänioikeuden antamisen entisille orjille -
sekä sotavelkojemme takaisinmaksun."
Vastaan kieltävästi.
Sanon, että Teksasin etu ensin ja lisäykset helvettiin.
En kynnä Teksasin maita -
hikipäässä ja vereslihalla jonkun rikkaan jenkin hyväksi.
Kannattaisi käyttäytyä.
Samoin teidän!
Miksi edes olette täällä?
Ette huolehdi inkkareista. Ette korjaa teitä.
Ette vahdi joenylityspaikkoja.
He vain lyövät Etelän kansan maahan!
Selvä. Kuulen teitä.
Menkää kotiinne.
Kuulen teitä.
Pohjoisen sinitakit eivät juuri auta meitä.
He vaativat kuitenkin meiltä suuria.
Kaikilla on vaikeaa.
Joka ikisellä.
Meilläkin on kuitenkin oma tehtävämme.
On muutakin kuin sade,
intiaanit ja Pohjoisen sinitakit aiheuttamassa harmia elämässämme.
Olen nähnyt sen itse tullessani Wichita Fallsista.
Niin.
Kaikilla on vaikeaa.
Elämme vaikeita aikoja.
Hienoa, kiitos. -Kiitos.
Paljon kiitoksia. -Kiitos.
Kiitos paljon. -Kiitos huomiosta.
Anteeksi.
Tyttö on poissa.
Pikkuinen! Lapsi!
Missä olet?
Lauloin virttä, ja kun käänsin selkäni, hän oli poissa.
Hän ei ottanut hevosia. Hän ei voi olla kaukana.
Hän piileskelee tässä pahuksen metsässä.
Lapsi!
Tule esiin!
Tuolla on joki.
Aivan takanasi.
Pikku tyttö, missä olet?
Missä olet?
Meidän on hajaannuttava!
Kyllä, kapteeni!
Odottakaa!
Odottakaa minua!
Älkää menkö!
Älkää jättäkö minua.
Tulkaa takaisin!
Ei!
Älkää jättäkö minua!
Johanna! Tuo ei ole turvallista!
Älkää menkö!
Peräänny! Johanna!
Alas!
Minä tässä, Mutkittelevan veden ja Kolmipilkkuisen tytär!
Tulkaa takaisin!
Laita hänet sängylle.
Hän on litimärkä.
Tuosta lapsesta koituu harmia.
Miksi hän karkasi?
Sanoinhan, että hän on villi.
Älähän nyt.
Totta se on, helkkari vieköön.
Sen näkee hänestä heti.
Lapsi on kirottu.
Paskat, kapteeni.
Mitä helvettiä teet hänelle?
Vien hänet.
Löysin hänet, joten vien hänet.
Oletko varma?
Castrovilleen on 65 peninkulmaa.
Tiet eivät ole enää samanlaisia kuin asuessasi siellä.
Pikku tyttö on eksyksissä.
Hänen pitää päästä kotiin.
Kiitos, että hän saa jäädä. Palaan huomenaamulla.
Niitä ei ole käytetty aikoihin, mutta kyllä ne vielä toimivat.
Onko sinulla ase?
Lintuhaulikko.
Pidin omani Palmitosta.
Tarvitset sitä enemmän kuin minä.
Myös 20 patruunaa.
Palautan sen sinulle.
Sillä ei ole väliä.
Kapteeni.
Miksi teet tämän?
Johanna!
Toinen hiha.
No niin. Hyvä on.
Juuri noin. Tule nyt.
Hertti sentään, miten sievältä näytät.
Vaatetuksellasi ei ole minulle väliä.
Kuljemme tätä tietä noin kuusi päivää, kunnes pääsemme Dallasiin.
Sieltä jatkamme Keski-Teksasin halki Hill Countryyn.
Matka kestää muutaman viikon.
Meidän on toki pysähdyttävä lukemaan. Matka on maksettava.
On pysyttävä erossa vaikeuksista.
Uudisasukkaat tappavat intiaaneja maiden takia,
ja intiaanit tappavat uudisasukkaita, jotka vievät maan.
Se taitaa olla sinulle tuttua.
Olen muuten kapteeni Kidd.
Kapteeni.
Olet Johanna.
Sinä, Johanna.
On mukava tutustua sinuun.
Voit uskoa minua.
Tässä on siankylkeä.
Taidan valmistaa sitä.
Olisi mukava kuulla "kiitos".
Asiat toimivat niin.
Se on kahvia.
Kahvi on vahvaa, vai mitä?
Siitä oppii pitämään.
Se on sokeria.
Taidat pitää siitä enemmän.
Ota rauhallisesti.
No niin, riittää jo.
Riittää jo.
Hei!
Näetkö sanat,
jotka on painettu riviin vierekkäin?
Kun ne laittaa yhteen,
syntyy tarina.
Tarina.
Tarinoita.
Ole hyvä vain.
Hän on vaimoni.
San Antoniossa.
Haen lisää vettä.
Oikea paikka, kun haluaa menestyä.
Kansakuntamme on jakautunut.
Yhtenäisyys on säilytettävä!
Teksas sanoo "ei"!
Sanon kuitenkin teille kaikille Jumalan silmien alla,
että suuren kansamme -
on tultava yhdeksi!
Rouva Gannett.
Hei, Kidd.
Onko hän sinun?
Maksetaanko sinulle, vai vietkö hänet sydämesi laupeudesta?
Ei minulle makseta. Tunnen vain tien.
Otan kaksi huonetta, jos niitä on vapaana.
Kyllä vain.
Kiitos.
Ei.
Emme syö käsin emmekä sormin.
Katso. Näetkö tämän?
Lusikan?
Syömme näin.
Lusikka.
Emme myöskään laula.
Emme laula pöydässä.
Mitä katsotte? Ettekö ole koskaan nähneet lapsen syövän?
Mikä hänen nimensä on?
Johanna.
Hän ei osaa englantia.
Mitä hän sitten puhuu?
Kiowaa.
Tervetuloa.
Olen ystävä.
Oletko Johanna?
Olen Cicada. En tunne Tsohannaa.
Mitä hän sanoi?
Että kutsut häntä väärällä nimellä. Hänen nimensä on Cicada.
Se on nyt Johanna.
Johanna Leonberger.
Tämä mies…
Hän vie sinut kotiin.
Minulla ei ole kotia.
Sotilaat polttivat sen ja veivät minut.
Entä kiowa-perheesi?
Kaikki kuolivat.
Hänellä ei ole kotia.
Eikä kiowa-perhettä.
Näetkö hänen hiuksensa?
Kiowat leikkaavat hiuksensa suruaikana.
Lapsi on jäänyt orvoksi kahdesti.
Voitko kertoa, että vien hänet suvun luo?
Täti ja setä asuvat Castrovillen lähellä.
Kidd, hän ei tiedä, mitä se tarkoittaa.
Tuota noin,
he ovat ainoat, jotka ottavat tytön.
Muuta paikkaa ei ole. Kukaan ei halua häntä.
Mies vie sinut uuteen kotiin.
Tiet ovat kuulemma vaarallisia Castrovillen lähellä.
Olen kuullut siitä.
Herra Gannett kulki niitä pitkin -
ennen kuin lähti Kaliforniaan.
Ehkä hän ei halunnut palata.
En osaa huolehtia lapsesta.
Ei ole koskaan tarvinnut, ja minulta puuttuu kärsivällisyyttä.
Hän on yhä elossa. Sekin on jotain.
Vaatiko matka veronsa?
Yöunet eivät ole enää entisen veroiset.
Niin.
Tarinoistasi on viihdykettä vain hetkeksi.
Mitä teet, kun olet vienyt hänet?
Jatkan ehkä vain etelään päin.
Menen töihin matkalippua vastaan Galvestonista lähtevälle laivalle.
Menen katsomaan kaukaisia paikkoja,
joista luen ihmisille joka ilta.
Kauanko siitä on?
Lähes viisi vuotta.
Castroville on San Antonion suunnalla.
Niin on.
Eikö olisi aika mennä kotiin?
Korjata asiat hänen kanssaan?
Kun katson sinua nyt,
ajattelen, ettei vaihtoehtoa ole.
Hyvää iltaa. Olen kapteeni Jefferson Kyle Kidd.
On kunnia palata Dallasin kuhisevaan kaupunkiin.
Kaupunki on vilkas, ja olette kiireisiä ihmisiä,
joten mennään heti asiaan.
Kun saavuin eilen, keräsin uusimmat sanomalehdet -
ja etsin sopivia uutisia,
jotka veisivät murheet pois mielestämme.
The Times kirjoittaa sivulla kolme…
Voimmeko puhua, kapteeni?
Nimeni on Almay.
Tässä ovat liikekumppanini.
Herra Almay. Hyvät herrat.
Nautin esityksestä.
Viette vaikeat asiat pois mielestä.
Kiitos.
Missä palvelitte?
Teksasin kolmannessa jalkaväessä. Entä te?
Ensimmäisessä jalkaväessä, Pohjois-Virginiassa.
Siitä olikin hyötyä. Köyhät miehet kävivät rikkaiden sotaa.
Meidät jätettiin katuojaan.
Me kyllä taistelimme, muttemme saaneet mitään.
On myöhä, herra Almay. Mitä tarkoitatte?
Että meidän sotilaiden on voitava elää.
Haluan ehdottaa kauppaa,
koska näen, että matkustatte yksin.
Tämä nuori tyttö.
Mitä haluatte?
Paljonko haluatte hänestä?
Lapsi ei ole myytävänä.
Sanotaan, että hän oli vankina Wichita Fallsissa.
Herra Almay, olette perillä asioista.
Arvokkaat uutiset kiirivät kauas.
Sopisiko 50 dollaria?
Selvä. Sata dollaria.
Voitte levätä rauhassa tietäen, että hän saa palkkaa työstään.
Katsokaa nyt tuota vaaleaa ihoa.
Teitä taisi onnistaa autiomaassa.
Olette roskaväkeä.
Toisaalta voisimme myös vain viedä hänet.
Hyvä on, pojat. -Mitä tapahtuu?
Luojan kiitos. Olemme paikallisia kauppamiehiä.
Olemme huolissamme tämän lapsen hyvinvoinnista,
sillä hän on tämän oudon miehen kynsissä.
Olen vastuussa lapsen viemisestä kotiinsa etelään.
Paperit ja valani. -Liikkumatta.
Kädet.
Kapteeni.
Saitko sen? -Kyllä.
Viekää tyttö ja lähtekää.
Mennään. -Liikettä. Mene.
Lue oikeudet.
Nähdään, kapteeni! -Kävele.
Kuuletko?
Etsin sinut heti, kun pääsen eroon sinitakeista.
Nimi. -J. G. Almay.
Asuinpaikka.
12 Polk Street, Dallas, Teksas.
Allekirjoita.
Kapteeni!
Anna mennä!
Tule.
Hei, kapteeni. Minähän sanoin tulevani.
Mene. -Enkö sanonutkin niin?
Tule.
Liikettä!
Korkeammalle. Tule!
Mennään.
Hei, kapteeni!
Pärjäät hyvin vanhaksi mieheksi!
Etkö ole jo helvetin väsynyt tähän?
Auta minua.
Eikö sota murskannut kehomme ja sielumme?
Sääli kokea tällainen kuolema, sillä voisit liittyä meihin.
Tässä maailmassa jotkut meistä saavat vaurautta ja loput kurjuutta.
Paskat!
Perkele!
Mene. Ota hevoset ja lähde.
Minä ammun. Sinä menet.
Kapteeni.
Tästä ei ole hyötyä.
Näetkö? Se on lintuja varten.
Ymmärrätkö?
Et ajattele selkeästi.
Tytön takia ei kannata kuolla.
Mene!
Pakene, kun vielä voit.
Mitä sanot?
Puhu minulle.
Herra Almay!
Olette saattanut minut -
epämukavaan tilanteeseen!
Miten selvitämme tämän?
Määrittelen osuuden joka miehelle.
Itselleni suurimman!
Ottaen huomioon sen, mitä teit liikekumppanilleni!
Se kuulostaa melko reilulta!
Mitä minun tulisi tehdä?
Luovuta tyttö. Siinä kaikki!
Ei, Johanna! Älä!
He eivät halua rahoja.
He haluavat sinut! -Kapteeni!
Yritätkö kutittaa meidät kuoliaiksi?
Emme ole vielä tehneet sopimusta.
Luotisi lienevät lopussa, ja jäljellä on vain lintuhauleja.
Olenko oikeassa?
Hyvä on, Almay.
Pahus vieköön, suostun siihen.
Hyvä on.
Laitan aseeni tälle kivelle.
Tekisitkö samoin?
Tässä on käsiaseeni.
Näytä omasi.
Lasken aseeni.
Aseeni on tässä.
Kymmensenttinen.
Kapteeni, pum?
Pum-pum.
Clay tulee esiin.
Tekisitkö itse samoin?
Hyvä on.
Pysy alhaalla.
Perkele!
Menit pilaamaan kaiken.
Jouduimme taas vastakkaisille puolille.
Siltä näyttää.
Hyvä on.
Tulen tekemään sinusta selvää.
Tule.
Kapteeni teki ihmeitä
Kolme kättä
Kolme kuollutta vihollista
Toi tulenväläys meille voiton
Näetkö tuon linnun?
Lintu.
Niin.
Oikein hyvä.
Gu-do.
Onko lintu gu-do?
Gu-do.
Aungopih.
Puhveli.
Olet nokkela.
Tuo on opuntiakaktus.
"Opuntiakaktus." Tuossa on kataja.
Ja tuossa on salviaa.
Say-gya.
Say-tsa?
Say-uh-gya.
Salvia. Aivan.
Juuri niin. Siinä on hyvä tuoksu.
Hyvä.
Niin.
Mitä muita kiowan kielen sanoja voit opettaa?
Dōm.
Mitä se tarkoittaa?
Dōm.
Maa. Aivan.
Pahn.
Pilvet?
Taivas.
Yhdessäkö? Dōm? Daw?
Daw on henki.
Kuin henkäys.
Ympyrä.
Meille se on enemmänkin suora viiva.
Viiva.
Viva.
Aivan.
Matkustamme kaikki preerian halki.
Etenemme suoraviivaisesti.
Etsimme kotipaikkaa.
Kun löydämme sen, alamme kyntää maata ja istutamme kasvit suoriin vakoihin.
Aivan.
Oikein hyvä.
Okkein hyvä.
Todellakin.
Sehr gut, Onkel. Puhuit saksaa.
Deutsch.
Muistatko mitään muuta?
Mitä muuta muistat?
Mitä?
Mitä nyt?
Luojan tähden.
Älä ajattele sitä enää.
Unohda se.
Joudumme molemmat kohtaamaan ikäviä muistoja tällä tiellä.
Päivää, herrat.
Tie on suljettu.
Kiellämme asiattomilta pääsyn Erathin piirikuntaan.
Onko se laillista?
On nyt.
Minulla ei ole mitään arvokasta.
Mikä nimenne on?
Kidd. Kapteeni Jefferson Kyle Kidd.
Mikä on matkanne syy, kapteeni?
Luen uutisia niille,
joilla on kymmenen senttiä ja aikaa kuunnella.
Kappas vain.
Tähän on osunut.
Sain vaunut halvalla -
ja reiät kaupan päälle.
Vai niin.
Sanomalehdetkään eivät ole aukottomia.
Niissä ei kerrota Erathin piirikunnasta.
Täällä on tapahtunut helvetin paljon. Vai mitä, pojat?
Niin on.
Siitä ei puhuta tässä.
Meillä on ollut kiirettä.
Olemme hävittäneet meksikolaiset. Ja inkkarit. Heitä ei ole enää.
Herra Farley tappoi monta intiaania.
Hän vei heidän päänahkansa.
Rakennamme Erathin piirikuntaan uutta maailmaa.
Siitä ei kirjoiteta tässä.
Uutiset eivät ole kiirineet.
Hoidetaan asia.
Voisitteko lukea meille?
Mitä sanotte,
uutismies?
Jatkakaa vain. Menkää.
Pese veri pois.
Älä tuijota. Jatka töitä.
Kun hän on valmis, tuokaa hänet kaupunkiin.
Kaikki puhvelit kuolevat
Ja meidän on valittava
On noustava vastaan tai kaaduttava iäksi
Mistä herra Farley saa elantonsa?
Herra Farl… -Se ei kuulu teille.
Mikä nimesi on?
John Calley.
Oletko sukua herra Farleylle?
En. Hän ei ole sukua minulle. Tommy oli ainoa sukulaiseni.
Teen kuitenkin töitä herra Farleylle.
Mitä Tommylle tapahtui?
Herra Farley ampui hänet.
Hän huusi ja kyseli liikaa.
Hänen päähänsä pälkähti kaikenlaista. Hän jaaritteli liikaa.
Hänellä oli suuri suu.
Hänen on luettava tämä.
Hei, kapteeni.
Herra Farley käski lukea tämän.
"PUHVELIKUNINGAS!"
Kymmensenttinen?
-Ole hyvä.
Kymmensenttinen?
Hyvä herra.
Iltaa, hyvät naiset ja herrat. Olen…
Olen kapteeni Jefferson Kyle Kidd.
Herra Farley pyysi minua tulemaan tänne tänä iltana -
lukemaan teille uutisia.
Hän antoi ystävällisesti minulle Erath Journal -lehden.
Näyttää siltä, että herra Farley on hyvin tärkeä mies tällä alueella.
Hän on toimittaja ja kustantaja, liikemies ja lainsäätäjä.
Kaikki te hienot ihmiset työskentelette hänelle.
Juuri niin.
Näyttää kuitenkin siltä,
ettei se ole teille uutinen.
Katsotaan siis, voinko saada teidät kiinnostumaan -
jostain muusta.
The Harper's Illustrated -lehti kertoo -
tarinan pienestä kaupungista, Pennsylvanian Keel Runista.
Alan aavistaa pahaa. -Anna hänen jatkaa hetki.
Keel Run ei ole kovin tunnettu.
Uskon, ettei kukaan teistä ole kuullut siitä.
Se on Pohjoisessa. Miksi olisittekaan kuulleet?
Keel Run on yksi kansakuntamme sadoista pikkukaupungeista.
Se on rakennettu monien työllä, mutta siitä nauttivat vain harvat.
Keel Run ei ole kuin Durand.
Siellä ei kaupata puhveleita vaan hiiltä.
Aivan kuten tekin, joka aamu -
kaupungin miehet nousevat sängyistään aikaisin -
laskeutuakseen suureen ja pimeään hiilikaivokseen.
"Helmikuun 11. päivän aamuna -
ensimmäinen vuoro alkoi keskipäivällä 37 miehen voimin.
Saman tunnin aikana -
Keel Runin onni kääntyi.
Hiilikaivos nimittäin -
syttyi tuleen."
Kymmenkunta miestä kuoli heti.
Seitsemän muuta pian sen jälkeen.
Tarinani ei kuitenkaan kerro näistä onnettomista sieluista -
eikä kaivoksenomistajasta,
joka ei piitannut heidän turvallisuudestaan -
istuessaan hienossa kodissaan -
ja laskiessaan heidän tuottamaansa rahaa. Ei sinne päinkään.
Tulin kertomaan yhdestätoista eloonjääneestä miehestä…
Niin!
…jotka selviytyivät tulipalosta.
Yhdestätoista miehestä, jotka uhmasivat kohtaloaan.
Niin!
Luulin käskeneeni lukemaan Erathia, kapteeni.
Kuulkaahan, herra Farley. Mietin, haluaisivatko ihmiset kuulla tarinoita -
Erathin ulkopuolelta.
Vain tänä iltana.
Mielestäni teidän tulisi kuitenkin lukea Erathia.
Ihmiset odottavat kuulevansa sellaisia uutisia.
Mitä jos äänestäisimme?
Kyllä!
Mitä jos emme?
Tuota noin,
voin lukea herra Farleyn Erath Journalia -
tai jatkaa tarinaa Keel Runin miehistä.
Tarina!
Haluan tarinan miehistä!
Keel Runista? Hyvä on.
Sinä päivänä miehet kohtasivat hengenvaarallisen vihollisen…
Mene. Tee tästä heti loppu.
Mene!
Esitys loppui, väki!
Miehet eivät luovuttaneet. -Lopetamme tältä illalta.
He pysyivät rauhallisina pimeässä ja tekivät yhteistyötä.
Miehet taistelivat.
Menkää! -Vaikeuksista huolimatta.
Paremman elämän ja vapauden puolesta!
Luuletko olevasi hauska?
Sain hänet!
Johanna!
Kapteeni!
Häipykää!
Hevosia.
Olisi pitänyt noudattaa ohjeita.
Annoin vain ihmisten valita.
Voitte lukea nyt.
Teillä ei ole aavistustakaan, millaista elämämme on.
Meksikolaiset, mustat ja intiaanit…
Jos tekee myönnytyksiä,
he viiltävät kurkun auki yhdeltä istumalta.
Sota on ohi.
On aika lopettaa taistelu.
Me lopetammekin,
kun maa on yksin meidän.
Tule. Nouse pystyyn!
Niin. Nouse ylös.
Oletteko valmis lukemaan?
Ei.
Ei!
Pidän tarinoistanne.
Sanonpa vain,
etten ole ennen kuullut uutistenlukijan ammatista.
Siinä ei pääse rikastumaan, kuten näet.
Miksi sitten ryhdyitte siihen?
Olin kirjanpainaja.
Minulla oli kirjapaino San Antoniossa.
Painoin sanomalehtiä.
Sitten tuli sota.
Sodan loppuessa kaikki oli mennyttä.
Menetin kaiken.
Oli keksittävä uusi tapa hankkia elanto.
En voinut enää painaa sanomalehtiä mutta saatoin lukea niitä.
Olen tehnyt sitä matkustaen kaupungista toiseen.
Onko teillä perhettä?
Jätin vaimoni San Antonioon.
Niinkö?
Vettä.
No niin. Jäät tässä pois, John Calley.
Selvä.
Hyvä on.
Voisin tulla mukaan.
Olen kuullut Hill Countrysta.
Se on kiowien maata.
He tappavat kaikki kohtaamansa.
Rautatie on tuolla, John.
Lähde rakentamaan elämääsi.
Ottakaa edes tämä ase.
Voin hankkia uuden helposti.
Ottakaa se häntä varten.
Kuulkaahan, kapteeni,
saivatko kaivokseen jääneet miehet -
tulen taltutettua ja pääsivätkö he kotiin?
Saivat. Se on totta.
Se lukee tässä.
Pahus vieköön.
Aikamoista, vai mitä?
Onnea matkaan, John.
Kiitos.
No niin.
Onnea matkaan.
Opetatko minulle laulun, jota laulat aina?
Sen, joka menee näin…
He tietävät, että olemme täällä.
On pysyttävä päätiellä.
Päätiellä!
Tänne päin.
Me menemme.
Sinun ei tarvitse tehdä tätä.
He eivät ole siellä enää.
"Suhanna" menee.
Kyllä. He ovat kuolleet.
Haluan viedä sinut kauas tuskasta ja kuolemasta.
Sinun on vapauduttava siitä.
Sen muisteleminen ei ole hyväksi.
Jätä se taaksesi.
Jatka eteenpäin.
Viva. -Niin.
Seuraa viivaa.
Älä katso taakse.
Ei.
Jotta voi jatkaa eteenpäin,
on ensin muistettava.
Kapteeni! -Pidä kiinni.
Ota ohjakset!
Hyppää!
Hyvä on.
Vettä.
Hevosia.
Johanna!
Missä olet?
Johanna!
Luojan kiitos.
Johanna!
Nuori mies, etsin Castrovillen Leonbergereitä.
Suoraan eteenpäin.
Luemmeko tarinoita? Kymmensenttisiä?
Emme lue tarinoita.
Eikä kymmensenttisiä?
Ei.
Menemmekö tuonne?
Kyllä.
Menemme tuonne.
Eikä.
Kerätään kymmensenttisiä. -Ei.
Lähdetään!
Ei mennä.
Tämä on -
nyt sinun asuinpaikkasi.
Tämä on nyt kotisi.
Hyvää päivää.
Minulla on asiaa Leonbergerin perheelle.
Lapsi on Johanna Leonberger.
Anna.
Siskoni -
teki aina oman päänsä mukaan.
Käskimme hänen jäädä Castrovilleen.
Hän ja hänen miehensä Wolf halusivat laaksoon,
jossa maa on halvempaa.
Wolf ei kuunnellut.
Luuleeko tyttö olevansa intiaani?
Ainakin osittain.
Sopeutuminen vie aikaa.
Hänen on tehtävä töitä.
Hänen on opittava…
Meidän tapamme.
Tietenkin.
Löysimme siskoni makuuhuoneesta. Hänen kurkkunsa oli viilletty auki.
Pikkusiskolta -
revittiin aivot päästä.
Hänen on parasta unohtaa kaikki.
Hän tarvitsee uusia muistoja.
Kuka tietää, mitä hänelle on opetettu.
Hänet on yritettävä nähdä siunauksena.
Tarvitsemme myös apuvoimia.
Haluatteko rahaa -
hänen tuomisestaan?
En halua rahojanne.
Ostakaa hänelle kirjoja.
Kirjoja? -Jotta hän oppisi lukemaan.
Hän pitää tarinoista.
Mitä hän tarkoittaa?
Kirjoja.
Tarinoita.
Ei ole aikaa tarinointiin.
Minä lähden.
Haluatteko ruokaa matkalle?
Ei, kiitos.
Hän on lähdössä, lapsi.
Kiittämätön tyttö. Mies toi sinut kotiin.
Ei se mitään.
Ehkä hän ei ymmärrä, mitä tapahtuu.
En ole varma, pitääkö se paikkansa.
Meidän on ilmoitettava herra Youngille sopimuksen uusimisesta.
Tämä, tässä.
Hei, Willie.
Jeffrey.
Voi luoja.
Hyvät herrat, tämä on -
rakas vanha ystäväni, kapteeni Jeffrey Kidd.
Hauska tavata.
Herrat.
Ole hyvä.
Hän on kirkolla.
Pihan puolella.
Hän kuoli koleraan.
Et olisi voinut tehdä mitään.
Lääkäri sanoi niin.
Olin sodassa neljä vuotta, Willie.
Neljä vuotta tappamista ja verta.
Kaipasin kotiin joka päivä.
Halusin nähdä vaimoni ja tuntea hänet lähelläni.
Puhua,
nauraa ja unelmoida.
Haaveilin perheestä.
Sen sijaan sain telttaani kirjeen,
jossa kerrottiin hänen kuolleen -
ja makaavan jo haudassa.
Ymmärsin silloin.
Jumala oli kironnut minut ja vienyt hänet.
Hän kuoli sairauteen.
Syy ei ollut sairaus.
Se oli tuomio -
kaiken näkemäni -
ja kokemani takia.
Olen tuntenut sinut 50 vuoden ajan.
Poikavuosista alkaen.
Emme toivoneet tätä.
Meidän oli taisteltava.
Selvisimme hengissä.
Hän kuoli.
Se ei ole tuomio.
Meidän oli vain kohdattava se -
ja kannettava taakkaa loppuelämämme.
Hänet oli sidottava.
Hän karkailee.
Hän on lapsi.
Hän -
ei tee töitä.
Tein virheen.
Hän ei kuulu tänne.
Teimme voitavamme.
Anteeksi.
Tule kanssani.
Johanna.
Tule kanssani.
Kapteeni, Johanna, menevät?
Kyllä,
jos vain haluat.
Kapteeni, Johanna, menevät.
Hyvät naiset ja herrat, tämä on päivän viimeinen tarina.
"Kuollut ja haudattu mies -
on noussut haudasta.
Kolme päivää sitten Baton Rougessa Louisianassa -
herra Alfred Blackstone, ikä 47 vuotta, meni tajuttomaksi.
Vaimo soitti lääkärin paikalle, mutta sykettä ei tuntunut,
joten herra Blackstone todettiin kuolleeksi.
Hänet haudattiin hyvin nopeasti paikalliseen kirkkomaahan,
jossa kuin Jumalan johdatuksesta -
järjestettiin seuraavana päivänä häät!
Morsian pysähtyi yhtäkkiä lähestyessään kirkon ovia.
Hautausmaalta kirkon takaa -
kuului käsittämätön ääni…
Takova ääni kertoi erehtymättä jonkun kamppailevan elämästään.
Jännityksen vimmassa -
hän juoksi läheiselle haudalle, jossa luki Alfred Blackstonen nimi.
Hetken kuluttua -
koko hääseurue oli kaivamassa!
Alfred Blackstone -parka vedettiin lopulta esiin maasta -
täysin elossa.
Leskensä syleilyssä -
Alfred kääntyi sulhasen puoleen ja sanoi:
'Kaveri, kun astut kirkkoon -
ja hän lupaa rakastaa, kunnes kuolema teidät erottaa,
älä usko sanaakaan!'"
Olen kapteeni Jefferson Kyle Kidd.
Tämä on neiti Johanna Kidd.
Tässä olivat maailman uutiset tällä kertaa. Kiitos ja hyvää yötä.
PERUSTUU PAULETTE JILESIN ROMAANIIN
Tekstitys: Liisa Sippola