- Joe? - Igen?
Gloria vagyok.
- Gloria...? - Gloria Bell.
Ja, szia! Hogy vagy?
- Jól, és te? - Megvagyok.
- Mióta nem találkoztunk? - Jézusom! Legalább 10-12 éve.
Mióta elváltam.
Tényleg, csakugyan.
- Hát, jól nézel ki. - Köszi.
Te is.
Egészségedre!
Hogy kerülsz ide megint?
Így, ni! Menj haza!
Menj haza!
Mindent megadtam neked!
Mindent!
És minek, mi?
Minek? Minek?
Mit bámulsz? Te akarsz nekem parancsolni?
Fogalmad sincs semmiről. Gőzöd sincs, ember.
Senkinek sincs!
Azt mondta, sárgán ment át.
Nem, kétlem, hogy színvak lenne.
Megsérült valaki?
Na és a másik vezető?
Ki az, Robert Cox?
Jó.
Dehogy, ez nagyszerű.
A fő, hogy mindenki jól van.
Mert csak egy kocsiról van szó, és ezért vagyunk mi itt.
Nem, biztos vagyok benne, hogy időben befizette a díjat.
De ellenőrzöm, és azonnal visszahívom.
Szia, Anne, drágám.
Semmi hír felőled egy ideje,
gondoltam, felhívlak, hadd lássam, hogy vagy.
Eléggé elfoglalt vagyok, de hívjál fel, amikor kedved van rá.
Rendben? Szeretlek.
Édesanyád beszélt.
Szia, Peter! Itt anyu.
Csak tudni akartam, hogy érzi magát Hugo,
és hogy van-e szükségetek valamire.
Ennyi az egész.
Szeretlek.
Édesanyád beszélt.
Még egyszer?
- Na jó. Most tedd vissza! - Lefektetem.
- Én is le tudom fektetni. - Nem, nem.
- Majd én. Gyorsabban megy. - Jól van.
- Menj szépen apucihoz! - Gyerünk, kisfiam!
- Gyerünk! - Ez az!
- Viszlát, nagyi! - Viszlát!
- Jól van.
Rachellel beszéltél?
Ő...
...a sivatagban van, ennyit tudok.
A sivatagban próbál önmagára lelni.
- Értem. - Hát igen.
- Elég nyűgös, nem? - De igen.
Szerinted még nem múlt el a fülfertőzése?
Nem tudom.
De nem hinném.
- Adtál neki antibiotikumot? - Igen, adtam.
Lehet, hogy megártott neki. Lehet, hogy ez annak az ellenhatása.
Úgy értem, olykor gyomorfájást kap tőle,
vagy pelenkakiütést vagy gombát, ezt a fehér micsodát,
szájpenésznek hívják.
Meg...? Megnézted a száját?
- Megnézted? Kinyitottad a...? - Nem. Nem hiszem...
Bocs.
Szia, Rachel!
Igen. Szép tőled, hogy felhívtál. Igazán nagyszerű, köszi.
Kedves tőled, hogy felhívtál.
Igen, eszik, és... Aha.
A kakija sötét és kemény.
Te hol vagy?
Nem, nem kérdezi, hol van anyu, még nem beszél!
Uttánászana, előre dőlünk.
Homorítás.
Hajoljunk rá a lábunkra, a kezek kerüljenek a lábfej vonalába.
Érintsük össze a tenyereket.
Nézzünk fel.
Közelítsük a testhez a könyököket.
Húzzuk fel a térdeket, majd a combokat.
Nagyszerű!
Ügyes voltál, Gloria.
Mindenkinek köszönöm.
- Viszlát! - Elnézést! Bocsánat!
- Nagyon ügyes voltál. - Komolyan?
- Jöjj gyakrabban! - Szívesen jönnék.
- Viszlát! Köszi! - Elnézést! Bocsi!
- Viszlát! - Köszönöm.
Elnézést! Mindenki nagyon élvezte az órát.
- Tényleg? - Egyértelműen.
Rendben.
Akkor megyünk? Igen.
Á, Theo!
Gyere csak!
Theo, ez itt az édesanyám.
- Anya, ő Theo. - Helló!
Örvendek. Anne már sokat mesélt önről.
- Örvendek, hogy megismerhettem. - Én is örvendek.
- Honnan jöttél? - Svédországból.
- Tényleg? - Hullámlovas.
Igen. Óriáshullámokra vadászva járom a világot.
Most éppen Oahuba tartok.
Megálltam itt, hogy meglovagoljam a Wedge-et Newportban,
és láthassam Anne-t.
- Ó, persze. - Anne...
Egy lenyűgöző nő, és nagyon kedves.
- Hát, igen. - Ó, mennünk kell.
- Sokat jógázik? - Nem, most próbáltam először.
És te? Sokat jógázol?
- Igyekszem, 15 éves korom óta. - Ez igen!
- Aha. - Korán kezdted, nem igaz?
- Anya, mi megyünk. - Rendben.
- Jó szórakozást! - Szia!
- Viszlát!
- Örülök, hogy megismerhettem. - Én is örülök.
- Minden rendben? - Viszlát.
Viszlát!
- Viszlát. Hívjál, jó? - Jó.
Jön valaki?
- Azt mondtam, leszokok. - Én is.
De...
Láttam, hogy nagyot zuhant a nyugdíjalapom.
Megkérdeztem a személyzetist, és azt mondta:
"Á, ez a piac miatt van, normális."
Túl magas nekem a tőzsdepiac.
Az összeg, amit kapni fogok, szart sem ér.
Hidd el, megértem.
És ezt a pénzt is csak akkor kapom meg,
ha öt év múlva vonulok nyugdíjba.
- Még 80 évesen is dolgozni fogok! - Tudom.
Ha mindennek lőttek, legyünk szobatársak, jó?
- Gloria, nekem végem. - Figyelj!
Ha ki akarnak tolni veled, velem lesz dolguk.
Kitartunk egymás mellett, igaz?
Hé! Hé, rohadékok!
Itt egy nagyszerű nő! Bánjatok jól vele!
- Így van! - Igen!
Egy jó nő, jó barátnő. Tiszteljétek!
- Halálra dolgozza magát! - Így van, rohadékok!
Elnézést kérek. Foglalt ez a szék?
Nem, nem. Foglaljon helyet!
- Gloria. - Stanley.
- Örvendek. - Örvendek.
- Helló! - Helló! Michelle vagyok.
Örvendek.
Pat.
- Pat Banowsky. - Pat Banowsky.
Értesz hozzá.
Köszönöm.
Kérdezhetek valamit? Ha nem gond.
Nem, semmi gond.
Plasztikáztad magad?
Nem.
Komolyan?
De azért köszönöm.
- Elnézést! Szabad? - Viszlát!
Mindig ilyen boldog?
Nem. De ha megkér rá, nevetek. Ennyi az egész.
Nem.
Egyes napokon boldog vagyok.
Más napokon nem.
Mint mindenki más.
Gyakran jár ide?
Igen.
Igen, én... Nem, nem gyakran. Úgy értem...
Olykor. Mikor úgy hozza a kedvem.
Mikor ráérek.
De szeretek ide járni. Szeretek táncolni.
- Egyedül. - Egyedül.
- Elváltam. - Én is.
Tényleg?
Mennyi ideje?
Egy éve.
- Nemrég. - Végre.
Igen, van olyan, hogy végre, nem igaz?
Próbálok...
...változtatni a dolgokon.
Az életen.
Mi a neve?
Gloria.
Ez mi?
Csak húzd le!
Igen.
Az összeg... 500.
Nem, tudom. Tudom, sok.
De benne van a cserekocsi, amíg a sajátja a szerelőnél van.
El tudom intézni, hogy kapjon egy cserekocsit, én majd csak...
Megadom nekik az információkat, és megmondom önnek, hová mehet érte.
Sőt elintézem, hogy házhoz vigyék, rendben?
Nem, egyáltalán...
Nem, semmi gond, majd én elintézem.
Bármire lenne szüksége, itt vagyok. Jó?
Szeretem a macskákat.
- Hol jön be? - Fogalmam sincs.
Mindent bezárok, és a kis dög így is bejön.
- Talán mondani akar valamit. - Olyan, mint egy hulla.
Mint egy egyiptomi macskamúmia.
- Ja, mint egy szfinx? - Semmi szőr nincs rajta, Veronica.
A Bibliában van egy nagyon szép történet a macskákról.
Jaj, ne, kérlek...
- Szeretnél többet? - Tessék?
Oldalt húzzak le többet?
Nem, legyen csak a szokásos.
- Nem szeretném... - Tessék.
Ennél mégis egy kicsit többet. Köszönöm.
Szóval amikor jött az özönvíz,
Isten szólt Noénak, hogy építsen egy bárkát.
És magával vitte a családját...
...és egy-egy párt minden állatfajból,
ami akkor létezett.
Hamarosan elszaporodtak az egerek, és felettek minden ennivalót.
Noé nem tudta, mit tegyen, hát megkérdezte Istent, aki azt mondta:
"Keresd meg az oroszlánt.
Veregesd meg a feje tetejét háromszor."
Az oroszlán meg:
Kiengedett egy légáramlatot,
és két macska jött ki az orrán.
És a macskák elintézték az egereket. Oké?
És ezzel helyre állt a világ rendje.
Bocsánat, drága.
Könnyedén megütögetjük a bordáinkat.
És számolunk, egy, kettő, három.
Még egyszer!
Az apád,
Isten nyugosztalja, eleget hagyott rám, hogy megéljek.
Tudod...
Tudod, én nem... Nem költök sokat, csak...
Na jó. Szívesen járok el ide salátát enni a barátnőimmel.
- De ezen kívül... - Nem. Tudom, persze.
De lehet, hogy túl sokáig élek majd.
Nem hiszem, hogy valami sok maradna, miután meghaltam.
Nincs szükségem semmire.
Már régóta én fizetem a számláimat.
Észre sem fogod venni.
Egy reggel majd felébredsz,
és egy ráncos vénasszony leszel, akárcsak én.
Nem vagy vén. Gyönyörű vagy.
De tényleg. Tényleg az vagy.
Mert az élet villámgyorsan múlik el.
Pont így, ni.
Tudom. Tízévenként elmondod.
Látod, miről beszélek?
Tudom, anya.
- Boldogulsz majd valahogy. - Hát persze.
- Legalább a dohányzásról leszoktál. - Hölgyeim!
Majd én, köszönöm.
Gloria Bell. A kettes lakás bérlője.
A fia alatt lakom, Mrs. Duffy.
Igen, és pont ezért hívtam fel,
és nagyon sajnálom, hogy késő éjjel zavarom,
- de tudja, én... - Gyere ide!
...dolgozom, és reggel korán kell felkelnem, ezért...
Miért is jöttem a világra?
Igen, pontosan, és sajnálom, hogy ezt nekem kell elmondanom,
de tudja ön...? Tudja, mi történik itt?
Én... Én csak... A fia...
Azt hiszem, a fiának valamiféle idegösszeroppanása van.
- Nem. - Minden el van cseszve! Ne menj ki!
Nem, várjon... A szívem beleszakad. Komolyan. Én is anya vagyok, szóval...
Meg akarok halni! Meg akarok halni!
Segítségre van szüksége.
Én...
Sajnálom... Sajnálom, hogy ezt kell tennem, de...
Kérem, kérem, ezt hallgassa meg.
Ne jöjj a világra, ember! Ne jöjj a világra!
Ne jöjj a világra!
Halló?
Gloria?
Igen, én vagyok.
Nem vagyok dühös. Miért lennék dühös?
Ez egy meghívás?
Köszönöm.
Micsoda gavallér!
Nem tudlak kiverni a fejemből.
Én... állandóan rád gondolok. Egyszerűen annyira...
...más vagy.
Az, amit veled éltem át...
Nem hittem, hogy még valaha megtörténhet velem.
Még most is beleszédülök.
Nem mertem...
Az őrületbe kergetett. Úgy értem, szerettem volna...
De túl...
...ideges voltam ahhoz, hogy felhívjalak.
De megtettem, hál' istennek!
Szóval, köszönöm.
Köszönöm, hogy eljöttél.
Nagyon szívesen.
Semmi baj. Csak tessék!
- Elnézést, megengeded...? - Persze.
Halló?
Szia! Szia, Suzanne!
Jól van.
Jó, de nincs miért sírnod emiatt.
Kettő előtt meglesz. Jó?
Mi? Igen, kettő előtt kifizetem az előleget.
Most nem érek rá. Csak nyugi, jó?
Szia!
Akkor most el vagy válva, vagy nem?
- El vagyok. - De...?
Az asszonytól válsz el, nem a gyerekektől.
Már egy éve egyedül élek.
De még ki kell segítenem. Sokban segítek a lányaimnak.
Ők...
Sok mindenben függnek tőlem.
Így állnak...
...a dolgok, szóval nem ez határoz meg, de részben ez vagyok én.
Az életem nagyon más volt.
Fulladoztam...
...közel álltam a robbanáshoz...
...és aztán, úgy egy éve, műtéten estem át.
Miféle műtéten?
Gyomorszűkítés.
- Előtte 130 kiló voltam. - Nem hiszem el.
- Ne már! Nem lehet. - Esküszöm.
- Nem, nem hiszem el. - Komolyan, óriási voltam.
Ha nem hiszel nekem, itt van. Oké, oké.
Tessék! Látod?
Nézd csak!
- 130 centi volt a derékbőségem. - Bocsáss meg!
- Alig volt nyakam. - Bocsánat. Én...
Megvagy, foglak.
Jól van. Jól van.
Ez a tár, ide mennek be a golyók.
- Oké. - Ez meg a henger, 140 golyóval.
Most pedig fogd a puskát!
- Fogjam én? - Igen. A kezed ide jön.
A másik kezed pedig ide.
- Rendben. - Jó. Megvan?
- Meg. - Ez a ravasz.
Rendben? Jó. Be van biztosítva.
Biztosítsd ki!
- Ez egy automata fegyver, vigyázz vele! - És most lőjek?
Még nem. Nézz bele az irányzékba, jó?
- Így! Állj rá jobban a célpontra! - Jó. Az alakra.
- Ez az! - Az alakra.
- Látod, igaz? - Látom.
- Rendben. És... - Rendben. És...
- Telibe találtad! - Szerintem meghalt.
Tetszik nekem a parkod.
Tudod, a férfiak szeretnek háborúsdit játszani.
Tudom.
Zászlót rabolni.
Az elnököt megvédeni.
Zombitámadást megállítani.
- Az ott ő? - Igen.
Ez a boldogságnak és szorongásnak egy fura keveréke.
Eddig még nem éreztem ilyesmit.
Azt hiszem, szerelemnek hívják.
- Te jó ég! - Nyugi, anyu.
- És ezért fizetik? - Igen, ez az állása.
Óriáshullám-lovas, vagyis extrém hullámlovas.
Imádja csinálni.
Drágám, akár holnap is meghalhat.
Anyu.
Mindannyian meghalhatunk holnap.
Most láttam a híradóban, hogy egy fiút hazaküldtek,
mert pisztolyformát csinált a kezével.
Hát igen! A fiúk örökké pisztolyokkal fognak játszani.
Ha meg nincs nekik, mindenből pisztolyt csinálnak.
Peter kiskorában a táskámban talált...
...tamponból csinált pisztolyt.
Ja. És mi volt a ravasz?
Ez az. Még a saját családunkban sem tudjuk betiltani a fegyvereket.
Ez igaz.
De azt, hogy egy civil besétálhat egy boltba,
és katonai rohamfegyvert vásárolhat, nem tudom felfogni.
A lőfegyver-tulajdonosok többsége felelősségteljes.
- Jó... - Itt nem a többségről van szó.
A felelősség, amiről beszélsz, egy nap a levegőbe fogja repíteni a bolygót.
Ennek a bolygónak már annyi, drágám.
Mi már csak a napozószékeket rendezgetjük a Titanic fedélzetén.
Szerintem nincs mitől megijedni. Minden ciklikusan megy, ez természetes.
Meg hát minden generáció azt hiszi, eljött a vég.
Hogy most a legrosszabb.
És egy nemzedéknek majd igaza lesz.
Hát, amikor mindennek vége, táncolva szeretnék kivonulni az életből.
Éljen!
- Nem? - De!
Mert minden állandó változásban van.
Folyton. Még a testünk is.
Az újság tudományos rovatában olvastam a sejtek megújulásáról.
Tudtál róla?
Igen, valami rémlik.
Azt írta, hogy a testünk,
még a középkorú testünk is, kevesebb mint tízéves.
A bőrünk kéthetente megújul.
A csontjaink, az emberi csontváz pedig tízévente fiatalodik meg.
Minden szerv megújul a saját ritmusában.
Tehát minden...
Fészek szeretnék lenni, ha te kismadár volnál.
Sál szeretnék lenni, ha egy nyak volnál, és fáznál.
Ha zene volnál, én fül lennék.
Ha víz volnál, pohár lennék.
Ha fény volnál, szem lennék.
Ha láb volnál, zokni lennék.
És ha te volnál a tenger, én lennék a part.
S ha még mindig te volnál a tenger, én egy hal lennék,
és úsznék benned.
És ha te volnál a tenger, só lennék.
S ha só lennék, te saláta volnál,
egy avokádó...
...vagy legalább tükörtojás.
Ha pedig sült tojás volnál,
én egy darab kenyér lennék.
S ha én egy darab kenyér lennék, te vaj volnál, vagy lekvár.
Ha meg lekvár volnál,
én lennék a lekvárban a barack.
Ha én barack lennék,
te fa volnál.
Ha fa volnál, én lennék a nedved.
És végigfutnék a karjaidban, akár a vér.
Ha pedig vér lennék...
...a szívedben laknék.
Halló?
Helen.
Szia! Hogy vagy?
Jól. És te?
Az jó.
Igen.
Én már ebédeltem.
Be kellene vennie a piruláit.
Mi?
És én mégis mit tehetek?
Itthon vagyok.
Nem éreztem jól magam. Ezért nem mentem sehova.
Mi? Ma nem megyek sehova. Itt leszek.
Jó?
Rendben? Nem, nem hiszem.
Tetszett?
Nem igazán értem.
Hol is vagy te?
Miért vagy itt?
Mert veled vagyok.
Miért nem mondod meg nekik, hogy velem vagy?
Nem akarom őket belekeverni a kapcsolatunkba.
Minek rántsam őket bele egy olyan helyzetbe, amit nem tudnak felfogni?
Minek? Hogy azt mondhassák: "Te jó ég, barátnőd van.
- Hülye vénember." - Nem vagy vén.
"Hogy is gondolhatsz ilyesmire a te korodban?"
Ők... Ismerem őket. Csúfot űznének belőlem, és...
- Miért adnék rá alkalmat nekik? - Azt hittem, hogy én...
- Hogy része vagyok az életednek. Nem? - Te vagy az életem legfontosabb része.
Szeretném ezt érezni, de ha te hazudsz rólam a lányaidnak, nem vagyok az.
- Felnőttek, nem? - Annyira nem felnőttek.
Úgy értem, testileg igen, de...
Nem tudom, ez egy generációs dolog-e, de az apjukat látják bennem.
Nem egy önálló személyt.
Mindig én aggódtam őmiattuk.
Ők sohasem aggódtak énmiattam.
Nagyon magányos érzés.
Nem szeretném, hogy te is...
...átéld ugyanezt.
Ki van ott?
Nyisd ki az ajtót!
- Nyisd ki a kurva ajtót! - Hé!
A fenébe!
- A fenébe! - Ez nem a te ajtód.
Mit...? Mit csinálsz?
Hülye ribanc!
Úgy örülök, hogy el tudtál jönni.
Köszönöm, hogy magaddal hoztál.
- Boldog szülinapot, drágám! - Köszönöm.
Szia!
Ez egy nagyszerű év lesz számodra.
- Jó. - Egyszerűen remek lesz.
- Jó. - Érzem. Tudom.
És bármire lenne szükséged, segíteni tudok.
Kösz, anyu.
Ő Arnold.
- Helló, Arnold! - Szia, boldog születésnapot!
Köszönöm.
- Szia! - Szia!
Csodásan nézel ki.
Köszönöm.
- Szervusz! Hogy vagy? - Szia!
- Én jól vagyok, és te? - Jól. Szép, nem igaz?
Igen. Istenem! Mennyi idő telt el?
- Négy? Talán. - Négy év?
- Azt hiszem, öt. - Öt?
- Igen. - Mióta? Mióta elváltatok?
Á, nem, mióta utoljára láttuk egymást.
Nem, 12 éve váltunk el.
- Tizenkettő? Tényleg? - Igen. Te biztos Fiona vagy.
- Szia! - Szia! Örvendek.
Én is nagyon örvendek. Te jó ég, nagyon csinos vagy!
- Ugyan már! - Nem is mondtad, milyen csinos.
- Sőt gyönyörű! - Ugyan!
Nem, tényleg az.
- Nem mutattál be egymásnak. - Bocsánat. Ő a barátom, Arnold.
- Ő meg a volt férjem, Dustin. - Helló!
- Helló, örvendek! - És a felesége, Fiona.
- Örvendek. - Örvendek.
- Egészségünkre! - Köszönöm.
- Boldog születésnapot! - Köszönöm.
Boldog vagyok. Köszönöm, hogy eljöttetek.
És gratulálok.
- Gratulálsz? - A terhességhez.
Ó, nem tudtál róla?
Nem.
- Terhes vagy? - Nem szóltál neki?
- Nem. - Sajnálom. Én...
Ó, csakugyan?
Ez nagyszerű.
Még mindig friss a hír, hát... Igen.
- Még nem látszik egyáltalán. - Tíz hetes, szóval...
- Barátod van? - Igen.
Az jó.
Pont annyi idős, mint én voltam.
Igen?
- Kér mogyorót, Arnold? - Igen, persze.
Köszi.
Olajbogyót kérsz?
Persze.
- Kösz. - Olajbogyó?
- Köszi. - Tudjátok,
a magzat most pont akkora, mint egy olajbogyó.
Igaz.
Milyen szép az otthonotok.
Egyszerűen...
- Gyönyörű. Szeretem... - A legtöbb dolog Rachel ízlését tükrözi.
Ő hol van?
Fogalmam sincs.
Nekem is tetszik.
- Gratulálok! - Köszönöm!
Nemsokára elköltözünk.
Terveztek valamit karácsonyra?
Megünneplitek?
Te jó ég! Erre még nem is gondoltam.
Együtt fogjuk tölteni.
Persze. Igen.
Arnold, édesanyám mondta, hogy van egy vidámparkja.
- Igen. Vertigo park. - Nagyon szórakoztató.
- Paintballoztál már valaha? - Nem.
- A festék valódi? - Igen, valódi, és két csapat játszik.
Olyasmi, mint... Olyan, mint egy színlelt háború.
- Nagyon élvezte. - Igen, nagyon.
Paintballoztál?
Csak célba lőttem. Ennyi.
Nagyon jó a szeme.
Igen, ez az egy biztos. Úgy ám!
Előtte mivel foglalkozott?
Tengerészgyalogos voltam.
Utána pedig felszerelést szállítottam nekik.
- Tiszt volt? - Igen. Persze.
Szóval a hadseregben szolgált.
Igen, hogy kifizethessem a tanköltségeimet.
Gyerekei vannak?
Két lány.
- Mennyi idősök? - Huszonhét és harmincegy.
- Mint mi, nagyjából. - Igen.
De eléggé különböznek tőletek.
Nagyapa már?
- Nem, nem. - Nincsenek férjnél?
Nem, szinglik.
Nagyon is.
Mivel foglalkoznak?
Mármint ebben a pillanatban?
Semmivel. Nem csinálnak semmit.
Igaz, de egyikük éppen beszélt egy barátjával,
akinek kisállatboltja van, nem igaz?
De, valóban.
És elég nagy hasznot hajthatna.
Az emberek szeretik a kisállataikat.
- A város melyik részében laknak? - Redondóban.
Az anyjukkal.
A lakbérek magasak, hiszen tudják.
És az anyjuk mit csinál?
Hát ő, tudják...
- Nagyszerű. - Kérsz füvet?
Á, nem. Köszönöm.
Nem? Nem szívsz?
Nem. Vagyis kipróbáltam réges-régen, de most...
- Félek, hogy rabjává lennék. - Ne butáskodj!
- Biztos? - Köszönöm, nem kérek.
Nos, mindenkiben más hatást vált ki. Ha megengeded, én...
És ki az unokám apja?
Theo a neve.
Theo?
- Milyen Theo? - Van Gogh.
Nem számít.
Svéd.
Svéd?
- De itt lakik? - Nem, Svédországban.
De ide fog költözni.
Nem, ottmarad.
- Hogyhogy? - Én költözöm oda.
Elmegy.
- Svédországba? - Igen.
Te nem mennél? Én szeretnék odaköltözni.
Mikor?
- 28-án. - Nagyon hamar.
Igen.
Tudod, mit, drágám? Olvasd fel apádnak a levelet, amit írt.
- E-mailt, anya. - Jó, az e-mailt.
- Olvasd fel, hogy lássa! - Nem.
Nagyszerű fiú. Annyira kedves.
- Mindketten szerelmesek vagyunk belé. - Ne már!
- Na, Annie! - Hagyd abba!
Apád jobban érezné magát tőle.
"Az egyetlen dolog, amit akarok, az, hogy veled éljek.
Rájöttem, hogy a szívemet kitöltő szerelem számodra volt félretéve.
Nincs annál erősebb érzés, mint veled megélni minden egyes nap titkát.
Bár meglovagoltam a világ legmagasabb hullámait, a legmélyebb vizek felett,
a közös élet lenne számomra a lehető legmélyebb élmény."
Istenem!
Mostanában mindentől sírva fakadok. Nem tudom, miért.
Nézd csak őket!
Nézd a két drágát, ahogy eszik az almájukat!
- Olyan aranyosak! - Imádtátok az almát.
Az emberek azt hitték, ikrek. Ikreknek tűntek.
- Tudom. - Az esküvői képeink.
Itt mintha karót nyeltünk volna. Annyira naivak voltunk.
- Szerelmesek voltunk. - Nagyon naivak.
- Szerelmesek voltunk. - Pillanat! Tartsd magad előtt!
- Peter, ne! - Csak egy pillanatig.
- Legyen egy gyors "akkor és most". - Peter, szerettük egymást.
- Tudom. - Jó. Csak siess! Rendben?
- Ne vágd le a fejem! - Nem, nem.
- Azért nevet, mert szerelmesek voltunk. - Igen.
- Ó, hagyd abba! - Most sokkal boldogabbnak tűntök.
Küldd el nekem is! Peter!
- Elküldöm. - Küldd el...
- Nézd csak! - Á, igen, jó.
Aha, jól nézünk ki.
Nahát! A kis Pete a nyakláncával.
- Nézd azt a nyakláncot! - A tengerparton vettem.
- Imádta az ékszereket. - És ez! Hát nem aranyos?
- Odanézzenek! - Igen, igen. És itt van Annie.
Azon a napon fejezte be az óvodát.
Tudom, mert emlékszem erre a ruhára.
- Nézd a ruhádat! - Emlékszem rá. Olyan édes volt.
Olyan kis aranyos voltál.
És ez... Édes istenem! Ez az esküvői tortánk.
Nem volt jó akármilyen torta. Muszáj volt nálunk nagyobbnak lennie.
- Ezt nézd! - De mi van a fodros ruhával?
- 1986-ban ez volt a divat. - Hát ez vicces!
- Én nem voltam itt. - Nem, addigra már elmentél.
Nem mentem el.
Itt kellett volna lennem. Itt.
- És nem voltam! - Jól van.
Rendben.
Nem voltam itt.
- Nyugodjunk meg! - Nézd a kontyokat!
Apa, kérsz vizet?
Arnold?
Arnold? Odabent vagy?
- Talán lement a kocsijához. - Nem, anya.
- Itt nincs. - Nincs.
- Jaj ne! Felébresztettük a kicsit. - Szerinted rosszul lett?
Nem tudom. Esetleg megártott neki az étel.
Tényleg úgy tűnt, hogy nincs jól.
- Lent sincs. - Hozom a kicsit.
- Ne, majd én... - Jó.
Felhívom. Hátha válaszol.
Rendben.
- Még ki lehet jutni valahol? - Csak a bejárat van, meg a hátsó ajtó.
- Csak egy fénykép volt. - Tudom.
- Évekkel ezelőtti. - Igen.
- Mondtál valamit, apu? - Semmit.
- Halló, itt Arnold. - Itt voltál!
A sípszó után hagyjon üzenetet!
Arnold. Gloria vagyok. Mi történt?
Még mindig Peternél vagyok, aggódom.
Hívj fel, és mondd meg, merre vagy, rendben?
Jó, szia!
Olykor rosszul van.
Nemrég műtéten esett át.
Gondok vannak az emésztésével.
Sok olajbogyót evett.
Azt hiszem, én...
Én valószínűleg...
- Köszönöm. - Én...
- Biztos előkerül majd. - Igen.
Köszönöm, hogy eljöttél.
- Nagyon szépen köszönöm. - Jó.
- Remek. - Én vezetek.
Nem válaszol.
Oké.
Mennem kellene.
Ki ez a pasi, anya?
Kivel jársz?
Arnold? Most nem érek rá.
Dolgozom.
Várj egy pillanatot! Hadd magyarázzam el!
Mit keresel itt?
Beszélhetnénk?
- Nincs mondanivalóm számodra. - Kérlek, hallgass végig.
- Kérlek. - Hogy lehettél ilyen udvariatlan, Arnold?
Mikor?
Bemutatlak a családomnak.
Elviszlek a fiam születésnapi bulijára,
- és van pofád eltűnni! - Te is ezt tetted volna.
- Nem volt egy könnyű helyzet. - Tényleg?
Újra meg újra megpróbáltam elkapni a tekinteted.
Nem is léteztem számodra.
- "Szerelmesek voltunk." - Ugyan már! Nem gondolta...
- Hányszor ismételte el? - Be volt rúgva.
Rosszul lettem tőle!
Hánynom kellett. Nem tudom, hogy tehettél ilyet velem.
És a lányok is felhívtak, így...
Nőj már fel!
Vidd... Vidd magaddal a játékpuskáidat.
Gloria!
- Ne! Gloria, ne! - Rendben, semmi gond.
Akkor megtartom őket.
- Gloria, ne menj el! - Nem akarlak elgázolni.
- Arnold, kérlek! - Kérlek, Gloria!
- Menj innen! - Szeretlek, Gloria.
- Szeretlek, érted? Kérlek! - Állj félre!
Gloria! Gloria!
Azok ott a lábujjaid?
Hány lábujj? Egy, kettő, három, négy, öt.
Öt. Öt.
Egy, kettő, három, négy, öt.
Egy, kettő...
Ismét egyedül, természetesen
Visszatekintve a múltba
És mindenre, ami csak volt
Emlékszem, sírtam Amikor apám meghalt
Könnyeimet nem is próbáltam elrejteni
És 65 évesen
Édesanyám, Isten nyugtassa
Nem értette, miért vették el mellőle Az egyetlen férfit, akit valaha szeretett
Hogy összetört szívvel
Kelljen mindent újrakezdenie
Minden bátorításom ellenére
Soha nem esett szó erről
És miután meghalt
Egész nap sírtam és sírtam
Ismét egyedül, természetesen
Ezzel a szemével ne hunyorítson!
- Nagyszerű! - Hogy vannak a gyerekei?
- Már négy- meg hatévesek, ugye? - Pillanat. Ne beszéljen!
Ha beszél, mozog a szeme, és nem látok rendesen.
Micsoda?
Meg fogok vakulni?
Nem. Nem okvetlenül.
De idővel, ha nem törődik vele,
a látómezeje le fog szűkülni, ami gátolni fogja a tevékenységeiben.
Például a vezetésben, a közlekedésben.
Attól tartok, muszáj felírnom ezeket a szemcseppeket.
Mindkét szembe tegyen belőlük, naponta kétszer. Jó?
Meddig?
Sajnos élete végéig.
Hívj fel, ha beszélni szeretnél.
Köszönök mindent, Gloria.
Írj e-mailt, üzenetet! Bármikor.
Meglesz.
Gloria!
Ez neked jött.
Köszönöm.
Ha levágod a hajadat, vagy csinálsz vele valamit,
mindenki azt hiszi, a hajad más.
És ezért nézel ki másként.
Nem veszik észre az egyebet.
Itt jön a menyasszony!
- Csodásan nézel ki! - Tényleg?
- Igen. - Biztos? Nem túloztam el?
A nagy naphoz illően különleges. De azért hasonlítasz magadra.
- Igen. - Komolyan.
Akkor jó. A hajam következik, majd visszajövök.
- Rendben. - Nagyszerű esküvő lesz.
Gyönyörű lány.
- Ötpercenként hív. - Ne vedd fel!
Nem is fogom.
Halló!
Nem, Vicky vagyok.
A mosdóban van.
És még jó sokáig ott lesz.
Igen.
Rendben.
Viszlát!
Nem hiszem el, hogy ezt tetted.
- Kiszállok és elkísérlek. - Anya, ne!
Segítek a poggyászoddal, Annie. Nehéz.
Anya, ne! Hagyjál csak itt!
Nem fogok sírni.
- Legalább a bejáratig veled jövök. - Anya!
Vigyázz magadra, jó?
Jó.
Írj, ha megérkeztél, hogy tudjam, minden rendben.
"Megérkeztem" - több nem is kell.
Rendben, anya.
Semmi gond.
- Vigyázz a könyveimre! - Meglesz.
- Ne add el őket! - Nem fogom.
Nagyon szeretlek.
Jól van, kicsim. Jól van.
Jól van. Jól van.
Gyerünk, gyerünk!
- Kérem, lépjen vissza. - Bocsánat!
Te szajha!
Pontosan ez vagy!
Fogd a cuccaidat!
Te hülye szajha!
Ez vagy te!
Mi értelme az egésznek, mi?
Mi az értelme? Semmi!
Nem adtál nekem semmit! Én mindent megadtam neked!
Rávetted, hogy szeressen engem, mi?
Te átkozott... Csak kicseszel velem!
A kávéja, asszonyom.
Arnold?
- Jó, köszönöm. - Szívesen.
Köszönöm.
Nagyon szépen köszönöm.
- Érezzék jól magukat! - Kösz!
Gyönyörű!
Jó napot! Isten hozta a Caesars Palace-ban.
Jó napot!
Szobafoglalásom van.
- Milyen névre? - Arnold Tenner.
Isten hozta, Mr. Tenner! Egy pillanat.
Drágám! Szia!
Most meg mi történt?
Hol...? Városon kívül vagyok. Miért?
Micsoda?
De hogy?
Mi az, hogy átment egy ablakon?
Mi a...?
Mélyek a vágások?
Mélyek?
Nagyon sajnálom.
Most nem jöhetek, dolgom van.
Foglalkozzanak vele az orvosok!
Végül is azért... Igen.
Az orvosok.
Kérlek, fontos tennivalóim vannak.
Mi történt?
A volt feleségem balesetet szenvedett.
A lányaim felhívtak, és...
Suzanne átsétált...
...egy üveg tolóajtón.
Túl...
...tiszta volt.
Nem látta meg.
Átesett rajta.
Megvágta...
...a lábait, csúnyán.
Olyan hülyeség, nem is...
Én...
Nem utazom el.
Veled maradok.
Nem engedem meg nekik,
hogy ezt elvegyék tőlem.
Nem fogják tönkretenni az életemet.
Itt maradok veled.
Ez az, amit...
Veled.
Esetleg vissza kellene mennünk.
Gloria.
Gloria!
Gloria, ne menj el!
Helyesen cselekszel.
Minden rendben lesz.
Kösz, hogy ezt mondod, de...
...talán nem látod, hogy ez számomra mennyire nehéz.
Hogyne látnálak?
Téged nézlek.
Tudod, nem csak nekik rossz, hogy ennyire függnek tőled,
neked sem tesz jót.
Jogod van a saját életedhez.
Igen, jogom van.
Szeretnél velem elutazni?
Egy hosszabb útra?
Csak mi ketten.
Elmehetnénk... Elmehetnénk Európába.
Vagy Spanyolországba.
- Spanyolországba? - Jártál már ott?
- Nem. - Akkor... Akkor menjünk!
Menjünk... Menjünk Spanyolországba!
Vegyünk ki tíz nap szabadot... És menjünk táncolni!
Mindketten imádunk táncolni. Végül is akár holnap is meghalhatunk.
Kapcsold ki, jó?
Jól van. Te jó ég!
Igen.
Rendben.
Egészségedre!
- Spanyolországra! - Spanyolországra!
Azonnal visszajövök.
Bocsáss meg!
A nyertes szám az egyes.
Tegyék meg tétjeiket!
Elnézést kérek.
- Kaphatnék még egyet, kérem? - Persze.
Furcsa érzés mindent a 11-re tenni, mikor a 22 a kedvenc számom.
Akkor van a születésnapom.
Akkor tegyünk fel rá mindent.
Hogy hívnak?
- Gloria. - Én Jen vagyok.
- Örvendek. - Én is nagyon örvendek.
Na, lássuk, hogy sikerül.
Nincs több tét.
- Fekete, 22. - Úristen, nyertünk!
- Nyertél! - Ez már igen!
- Szívből gratulálok! - Köszönöm!
Ez az új barátnőm, Gloria.
- Helló! Mark. Hogy van? Jól. - Hogy van?
A barátunk, Jeremy.
- Helló, örvendek! - Én is örvendek!
Folytassuk!
Tizenkettő? Jó, állom.
Jaj, ne, ne, ne!
Ne, ne, kérlek, ne!
Fogalmad sincs... Ne! Ne csináld!
Nem, ne!
Istenem! Komolyan mondom.
Én... Hagyd ezt abba! Kérlek. Hagyd abba!
Négy. Még mindig itt vagyok.
Öt.
Ez az! Hat...
Elnézést kérek.
Hívhatnám Los Angelest a telefonjáról?
Igen, hogyne.
Mi a szám?
818...
- 614. - 614.
5329.
Huszonkilenc. Tessék!
Köszönöm.
Gloria.
Elhoztam a holmidat.
Kösz, anyu.
Kifizetem a jegyeket.
Már megvettem őket.
Nagyon sajnálom!
Mióta van macskád?
Ne törődj vele!
Anyu.
Gloria.
Jól van.
Halló?
Gloria?
Ott vagy?
Mondj valamit! Hidd el, nagyon sajnálom.
Mentsük meg a kapcsolatunkat!
Gloria.
Ne. Ne!
Szeretlek. Ne, ne!
Meglőttél!
Apa?
Apa, mi történt?
Apu, mi történt?
Jaj, istenem! Segítsd fel!
Kinek képzeled magad, hülye banya?
- Gloria. Gloria! - Gyere vissza, te szajha!
Vonszold vissza ide azt a lapos seggedet!
Gloria!
- Helló! - Helló!
- Olyan vagy, mint egy álom! - Szia!
Köszönöm, Gloria.
Úgy sajnálom, hogy lekéstem a szertartást.
Ó, semmi gond.
- Gratulálok! - Köszönöm, hogy eljött.
- Szia! - Szia!
- Na, férjhez adtuk. - Gratulálok!
- Szia, Gloria! - Bocsáss meg!
Kérlek, ne rágódj ezen. Úgy örülök, hogy eljöttél.
- Én is. - Nagyszerű.
- Mi a baj? - Semmi.
- Mintha bántana valami. - Szia, Vicky!
- Szia! - Szia!
Köszönöm, hogy eljöttél.
Gloria
Mostanában mindig rohansz
Futsz valaki után
Muszáj őt valahogy megszerezned
Szerintem lassíts inkább
Mielőtt elrontanád
Szerintem össze fogsz omlani
Hát légy óvatos, és ne mutasd ki
Tényleg nem emlékszel Mi volt az...
Elnézést, felkérhetem egy táncra?
Nem, köszönöm.
Gloria!
Táncolj!
Gyere, Gloria!
Gyere!
Feliratok magyar szövege: Mayer Vera