Bine, pacientul e pregătit.
Încep incizia.
Strânge acolo, te rog.
E bine?
Permite accesul, mulțumesc.
Organul e gata.
Și e scos.
Da.
La naiba.
Traducerea și adaptarea: TheOne
Știu, știu.
- Ce? - Ar trebui să fiu
la aeroport cu două ore înainte de zbor?
Ce mai faci acasă?
Am fost reținută.
Stai, pe bune?
Nu, nu de genul ăla.
Genul ăla în care n-am mai fost nicăieri să mă distrez de o veșnicie,
și parcă nu pot să iau o decizie.
Iubito, e doar un weekend.
Jacksonville va fi tot acolo când te vei întoarce, îți promit.
Știu. Mă port doar ciudat.
A împlini 25 de ani le face asta oamenilor.
- Ce vrei să spui? - Știi...
E criza ta de un sfert de viață.
Când totul se transformă în rahat, începi să te întrebi,
„Cine sunt eu?”
„Ce fac cu viața mea?”
Și „Este Jordan cel mai bun lucru pe care îl pot face?”
- Da, cam așa. - O să-ți revii
când vezi Nashville.
E ca Vegasul, dar în sud.
Se presupune că este un lucru bun?
Sunt serios.
Orașul ți-ar fi de folos.
Pentru noi.
Da, și mă gândesc la asta. Chiar mă gândesc.
- Dar am întârziat. - Du-te.
Abia aștept să te văd.
Ne vedem în trei ore. Te iubesc.
Te iubesc.
Să-l fut.
Încetinește!
Bulangiule.
La mulți ani mai devreme.
Marcy, ești drăguță.
Pune-ți o dorință.
Aș fi vrut ca avionul meu să plece cu o oră mai târziu.
Așa e, călătoria ta.
Nu am primit niciun răspuns de la 510?
Cred că poate a murit. Pentru că nu și-a plătit chiria.
de vreo, șase luni, și telefonul lui nu mai este în funcțiune.
- Pictorul? - Da.
Dă-i drumul și fă curățenie.
Dumnezeule, o să mă urăști.
Pentru că?
Nu pot lucra în weekendul ăsta.
Și îmi spui asta acum?
Știu că e nasol, dar tocmai am aflat și eu.
Ai aflat ce? Trebuie să mă urc într-un avion.
Am încercat să-l chem pe Greg să-mi țină locul, dar el e încă în Tallahassee.
Nu pot să cred asta.
De ce nu poți pur și simplu să încui ușa...
și să pleci în călătorie?
Pentru că semnul spune „Deschis 24 de ore”.
Laurie, am văzut trei persoane astăzi.
Nu e ca și cum ar fi un IHOP.
Nu despre asta e vorba.
Nu, ideea este...
du-te! Sărbătorește-ți ziua de naștere cu Jordan în Nashville.
Ce ai aflat mai exact?
Eu... am fost acceptată la UNC.
Părinții mei vor să văd campusul înainte să mă încep,
așa că mergem cu mașina la prima oră.
- Este minunat. Felicitări. - Mulțumesc.
Sunt sigur că părinții tăi sunt foarte mândri.
- Ai fost la facultate? - Da, am fost.
Care a fost specializarea ta?
Arte Frumoase și Filosofie.
Ceea ce înseamnă că singurul loc în care sunt de fapt calificată
este a obține un loc de muncă în Grecia antică.
Eu... eu nu înțeleg.
Nu contează. Du-te. Ieși de aici. E în regulă.
Mai am un loc de muncă?
Desigur.
Atunci ne vedem luni.
Ne vedem luni.
Hei, sunt la fel de supărată ca tine.
Dar e ziua ta de naștere.
Sunt conștientă.
Atunci de ce te continui să te pedepsești?
Nu mă pedepsesc.
Nu găsesc pe nimeni să-mi țină locul.
Nu pot face nimic.
- Prostii. - Mă scuzi?
Nu eu sunt cea care s-a mutat într-un oraș complet nou.
Da, și eu nu sunt cel blocat în trecut.
Nu sunt blocată, sunt... sunt responsabilă.
Uite, chiar nu încerc să par un nesimțit,
dar trebuie să vinzi locul ăla.
Începe să-ți trăiești viața din nou.
- Viața ta. - Jordan...
Aceasta este a treia oară când anulezi.
Știi asta, nu-i așa?
Te rog nu vorbi despre asta acum.
Și mă îndoiesc serios că ai tăi
și-ar dori să-ți petreci restul vieții
înconjurată de sârmă ghimpată
și cu grija pentru gunoiul altora.
Bine, închid acum.
- Nicio șansă, frate. - Ce?
- Nicio șansă. - Nu crezi că îl pot învinge?
Cu pumnii, poate.
La naiba. Nici măcar n-ai reuși.
- să treci de runda de tatonare. - Și tu ai face-o?
Nu eu sunt cel care încearcă să apară la televizor.
Asta pentru că îți place să speli vase ca să-ți câștigi existența.
L-am bătut pe Bobby Flay cu ”ropa vieja” după rețeta mamei.
Putem să ne deschidem propriul restaurant.
Doar pentru că gătești pentru prizonieri
nu te face un bucătar de clasă.
Unde naiba e Benny?
Frate. Sper din tot sufletul că știi ce faci.
O să fii așa toată noaptea?
Încerc să fim plătiți.
Doar spun,
tipii ăștia nu glumesc.
Uite, vezi?
Nu trebuie să-ți faci griji.
- Ai întârziat. - El e?
Nu pune întrebări.
Trebuie să vorbesc cu domnul Hunsaker.
Nu, nu trebuie.
Deschide portbagajul.
E un fel de glumă?
- Ce? - E goală.
Futu-i! Futu-i!
Faci mișto de mine?
Nu trage, nu trage. Domnule Hunsaker, vă rog!
Vreau doar să vorbesc!
Jur pe Dumnezeu, Benny, dacă strici chestia asta...
Care pare a fi problema?
El nu are pachetul.
Și totuși, iată-te aici.
E în siguranță. Ai cuvântul meu.
Nu ți-am plătit pentru cuvântul tău.
Da, știu, dar asta a fost înainte să știu cine ești.
Acum că știu că ești tu,
toată treaba asta pare mult mai riscantă, așa că...
Ai crezut că vei renegocia.
Nu, nu ca să fiu prea lipsit de respect sau ceva de genul ăsta,
dar, știi, mai corect.
Lasă-mă să te întreb ceva, Benny.
Când a fost viața vreodată dreaptă?
Crezi că am supraviețuit în industria construcțiilor
toți acești ani fiind un tip de treabă?
Probabil că nu.
- Nu? - Nu există așa ceva ca și corectitudine.
Există câștigători și perdanți.
Și niște ticăloși lacomi ca tine
încercând să profite.
Dar ai nevoie de mine.
Ceea ce am nevoie este să nu-mi mai pierzi timpul.
Verifică-i buzunarele.
Ce naiba ai făcut?
Stai nemișcat, la naiba. Unde e?
Depozitare personală Schuyler.
Depozitul 234.
Am primit chiar și un cod de la poartă.
Bine, bine, în regulă.
O înțelegere e o înțelegere. Uită că am spus ceva.
- Am terminat aici. - Dar tot ai nevoie de mine.
Haide, omule, te rog ascultă-mă până la capăt.
Îmi pare rău, prietene.
Să presupunem că asta nu făcea parte din plan?
E greu să primești ajutor bun în zilele de azi.
Furtuna își face drum spre Florida.
Dacă trebuie să ieși în seara asta, ia-o încet și fii atent.
Asta se vinde de la sine...
Nu mi s-a părut o persoană prea drăguță.
Sari peste gard.
...în direct din Centrul Medical Regional Belfort,
unde tocmai am primit...
La naiba!
Vezi-ți de treaba ta, prostuțo.
Care e problema?
Fututul de Benny.
Niciuna dintre astea nu funcționează.
- Poate că e dislexic. - Cine?
- Încearcă-le din nou. - Benny.
Știi, poate a reușit să inverseze situația.
Adică 234 este de fapt 432.
- Nu fi idiot. - Nu eu sunt cel care l-a împușcat.
Taci.
Nu așa.
Iisuse Hristoase.
Salut, tată. De ce nu ești acasă?
M-am oprit la Whole Foods
și am cumpărat câteva antricoate.
Nu-ți face griji, erau la reducere.
Te iubesc.
Salut. Îmi pare rău pentru așteptare.
Pe indicator scrie că este deschis 24 de ore, deci...
M-am gândit că va apărea cineva până la urmă.
Achiziție nouă?
Avantajele slujbei.
E trist ce aruncă oamenii, dar prețul e inegalabil.
Cu ce ​​​​vă pot ajuta?
E un pic jenant, într-adevăr.
Mai jenant decât
să te bagi în tomberon în ploaie?
Nu prea cred.
Am luat setul greșit,
ceea ce înseamnă că soția mea are cheia de la depozitul meu pe setul ei,
și ea este în Orlando
În singurul weekend în care trebuie să intru în depozitul ăla.
Permite-mi să vă verific contul. Ce depozit este?
234.
E vreo problemă?
Sistemul nostru este puțin cam lent.
Pot afla numele de pe cont?
Benjamin Salgado.
Mai este cineva care ar fi putut crea contul?
Soția mea se ocupă de obicei de astfel de lucruri.
Trebuie doar să-ți spun, că mă cam grăbesc.
- Desigur. Absolut. - Da.
Marcy, ai dat-o în bară.
Tu...
ai acces la toate celelalte depozite, nu-i așa?
Ca o cheie de rezervă sau un fel de cheie principală?
Este o construcție veche.
De obicei, tăiem lacătul în caz de urgență.
Bine, bine, hai să... Hai să facem asta.
- Am înțeles, eu... - Nu, eu... nu cred că ai înțeles.
Îmi pare rău, chiar îmi pare rău, dar aș putea să văd un act de identitate, vă rog?
Din motive de securitate.
Recepționerul meu obișnuit a plecat.
deci trebuie doar să potrivesc informațiile.
Glumești, la naiba.
Actul meu de identitate este în mașină,
și plouă cu găleata afară.
Și asta începe să mă enerveze.
Domnule, nu pot deschide depozitul dacă nu sunteți în sistem.
Doar dacă... dacă nu am actul tău de identitate.
- E o politică a companiei... - Nu am timp pentru asta.
Este politica companiei noastre.
Scuze.
Îmi pare rău. Doamne...
Eu doar...
mă cam grăbesc.
Dacă ai putea să-mi dai măcar o cheie
sau să tai lacătul, nu-mi pasă care dintre ele.
Dacă ai nevoie de bani...
Vreau să pleci.
Acum.
O seară bună!
Hei, sunt Jordan.
Nu pot răspunde la apelul tău, așa că lasă-mi un mesaj.
Ce pana mea?
Doamne! Mă doare într-o parte.
Unde sunt? Cine ești tu?
Eu... eu... nu te voi răni.
Ce naiba se întâmplă?
Eu... nu știu.
Numele meu este Laurie Schuyler.
Eu sunt proprietara.
Proprietara la ce?
Unde naiba sunt?
Ești într-un depozit.
Un ce?
Un depozit?
Faci mișto de mine.
De ce ești încătușat?
De ce sunt în fututul tău de depozit?
- Nu știu! - Cine știe?
Benjamin Salgado!
Ar trebui să știu cine e ăla?
Omul care te-a adus aici este Benjamin Salgado.
Dar acum, există un alt tip care se preface a fi el.
Ce... ce alt tip?
Bătrân și cu părul blond.
Nu avea cheia, dar avea un șofer.
Care e numele tău?
Ce?
Numele tău.
Clayton.
Clayton? Eu sunt Laurie.
Telefonul meu e stricat, dar am un telefon fix în birou.
Bine?
- Ce faci? - Sun la poliție.
Ce? Stai!
Stai, stai, Laurie!
Benjamin, Benny.
El... El e un tip hispanic scund... scund, nu?
Da, da.
- Ce zi este? - 23, e vineri.
Iisuse Hristoase.
Ce?
Tipul ăla m-a aranjat.
Ce vrei să spui?
Miercuri dimineața.
La Spitalul Harborview, donam sânge.
Am început să vorbesc cu acest infirmier
despre transplanturi și alte chestii de genul ăsta.
Benny?
Da, Benny.
Treizeci de minute mai târziu, am fost atacat în parcare.
M-am trezit legat de o masă de operație.
- Nu... nu cred asta. - Nu?
Uită-te la asta.
Dumnezeule.
- Eu... - Ei...
- A luat ceva, nu? - Ce?
Ficat, rinichi, splină,
Habar n-am.
Oricum...
orice e cel mai profitabil pe piața neagră, presupun.
Faci mișto de mine?
Nu, e o nebunie a naibii, nu-i așa?
Ei...
cred că mă pasează de la cumpărător la cumpărător.
Dar de ce tu?
Grupa mea de sânge, poate?
Sunt AB negativ.
Benny a spus că e destul de rară.
- E normal? - Nu, așteaptă puțin.
Dacă este o pană de curent, ar trebui să pornească generatorul de urgență.
Dar dacă nu a fost o pană de curent?
L... Laurie, stai!
Stai! Laurie, întoarce-te!
Ajutor!
Ce naiba...?
Nu.
La naiba.
La naiba, la naiba.
- Trebuie să ne mișcăm. - Vorbește cu mine.
- S-a întors. - Cine? Benny?
Cel mai în vârstă. Dar nu e singur.
- Poți merge? - Da, cred că da.
Iisuse!
- Câți tipi? - Cel puțin patru.
Trebuie doar să ajungem la mașina mea.
Să mă fut.
Fiu de curvă.
Trebuie să fi fost ea.
Patul e încă cald.
Tipul tocmai a ieșit din operație. Nu poate fi departe.
- Du-te. - Dar fata?
Nu o răni. Ai înțeles?
- La naiba. - Ce?
Cheile mele. Le-am lăsat în birou.
Mă întorc imediat.
La naiba!
La naiba.
- Da? - Nimeni nu pleacă.
Am înțeles.
Sunt la poarta din față.
Nu! Nu! Nu!
Ușurel acum, fată.
Nu vreau să te omor, iar tu nu vrei să mori.
Haide.
Haide, haide.
Nu mai încerca să te zbați.
Nu te pune cu mine. Mișcă-te.
Mișcă-te. Continuă să mergi.
La naiba.
Chei, chei, chei, haide.
La naiba.
Futu-i.
Se pare că asta se dovedește a fi
o noapte proastă pentru amândoi.
Voi sunteți duși cu capul.
Nu toată lumea. Doar eu.
Pur și simplu nu puteai lăsa lucrurile așa cum sunt, nu-i așa?
Să te fut.
Acum, acum, acum.
Nu avem nevoie de așa ceva.
Pur și simplu nu înțelegi gravitatea situației.
Uite, nu te cunosc și nu vreau să te cunosc.
Lăsați-ne să plecăm.
Lăsați-ne?
Nu voi spune nimic, promit.
Și eu promit că odată ce îl găsesc și vei fi încuiată în siguranță
într-unul dintre aceste depozite, voi spune poliției în care ești.
Dar trebuie să mă ajuți să-l găsesc.
Unde este?
Dumnezeule!
Doamne! Futu-i, mă doare!
La naiba, omule!
Fără săpun! Fără săpun, o să înrăutățească situația.
Futu-i!
Nu te mișca, la naiba!
Aia nu a fost în clădirea asta.
Am spus că am nevoie de el viu.
Ce naiba e în neregulă cu fratele tău?
Du-te!
Hei, bulangiule, doar pentru că nu te putem omorî.
nu înseamnă că nu te putem nenoroci.
Nu-ți îngreuna situația.
Ieși afară.
Carlos!
Carlos?
Carlos!
Hei, Carlos!
Carlos?
Nu, nu, nu, nu, nu, nu.
Carlos?
Carlos. Carlos.
Carlo, omule. Te rog.
- Carlo. - La naiba.
Un centimetru în oricare parte, și ar fi putut supraviețui.
Sau poate dacă n-ar fi scos atât de repede arma aia,
ar fi încă printre noi.
Acum, haide.
Hai să-l găsim pe tipul ăsta și să terminăm treaba.
Să te fut pe tine și slujba ta!
Am terminat!
Cunosc acest sentiment.
Pleacă de lângă mine.
Furia neputincioasă e un lucru teribil de irosit.
Vrei ca tipul care a făcut asta să sufere, nu-i așa?
Haide, omule.
Hai să mergem să-l găsim pe tipul ăsta.
Odată ce obțin ceea ce am nevoie,
el e tot al tău.
Îți voi plăti dublu.
Să mergem.
Gândește. Gândește!
Hei, bulangiule!
Ieși afară!
Curvă mică!
Tu și cu mine avem treabă.
Hei, hei! Sunt eu, sunt eu! Iisuse Hristoase!
Cum ai...?
Încercam să mă cațăr pe gard.
Te-am văzut prin poartă.
Iisuse Hristoase.
Nu-mi vine să cred că locuiești aici.
Te referi la casa paznicului?
De ce ai construi o casă într-un depozit?
Casa a fost prima.
Toate acestea trebuiau să fie o fermă,
dar patru uragane mai târziu, au decis să acopere
totul în ciment.
Există o intrare în spate?
Nu mai este din 2010.
Dumnezeule!
Da, speram să fie o trusă de prim ajutor pe aici.
Ai ceva mai tare decât Midol?
Tequila.
Nu-mi vine să cred că te-au împușcat.
Unul căzut, mai sunt patru.
Ce vrei să spui?
E mort.
L-ai omorât?
Ai prefera să-l dau în judecată?
Există undeva o linie fixă ​​sau un computer pe care îl putem folosi?
Au tăiat internetul. Totul e legat între ele.
De ce funcționa televizorul din birou?
Este pe satelit.
Este conectat la un invertor de urgență.
Ce?
Tatălui meu îi plăcea fotbalul.
Haide, noi...
suntem înconjurați de sute de depozite
pline de rahaturile altora.
Trebuie să existe ceva ce putem folosi.
Totul e încuiat.
Dumnezeule.
Ce?
146! Domnule Takaki.
- Ce e cu el? - Are un depozit mare,
în secțiunea veche. Unul dintre panourile laterale este slăbit.
De mult am vrut să-l repar.
- Și? - N-am avut niciodată timp.
Cred că iubitul meu are o pereche de pantofi care ți s-ar putea potrivi.
- El unde este? - Nashville.
Asta e convenabil.
Mie-mi spui.
Deci, ce părere ai?
Da, asta va funcționa.
El vine o dată pe lună ca să pună motorul în mișcare,
dar nu o scoate niciodată.
- Serios? - Ce? Are încredere în mine.
Nu după seara asta.
Corect.
Între această ușă și poarta principală,
partea din față nu are nicio șansă.
Poarta nu este încuiată.
Odată ce se întrerupe curentul, nu se resetează în caz de incendiu.
Putem pur și simplu s-o deschidem.
Poate mă pot strecura înapoi în clădirea B.
și iau cleștele de tăiat bolțuri ca să pot tăia încuietoarea,
deschidem ușa asta și ieșim afară fără...
Fără ce? Să fim prinși sau uciși?
Chiar înseamnă atât de mult această camionetă pentru tine?
Nu.
Uite.
- Pentru ce sunt alea? - Ca să-i încetinească.
Deci e în regulă ca tu să ieși acolo, dar nu și eu?
Dacă nu o fac, ne vor urmări.
Nu pot lăsa să se întâmple asta.
Bine, doar...
Numără invers de la 100, apoi lovește-o.
Ne vedem la poarta principală, bine?
Am împrumutat-o doar ca să ne salvăm viața, domnule Takaki.
Înțelegi, nu?
100, 99...
98, 97,
96, 95,
94, 93, 92...
Nimic?
Poate.
Stai unde ești. Vin la tine.
63...
62, 61,
60...
...59, 58...
Ne întâlnim la raionul de bronzat.
Sunt pe drum.
33, 32, 31...
...30, 29...
28, 27,
26, 25,
24, 23,
22...
- Nimic? - Nimic.
Trebuie să fie prin preajmă.
...15, 14, 13, 12, 11...
...10, 9, 8, 7...
...6, 5...
4, 3...
...2... Îmi pare rău, promit că o voi aduce înapoi... 1...
La naiba.
Futu-i.
La naiba!
Haide!
Nu.
Bine, hai, hai, hai, hai!
Leon!
Nu mai sta, du-te după el!
Nu pot. A futut mașina.
Vin?
Nu, eu...
Nu, suntem în regulă.
Futu-i. Da!
Hei, e în regulă, e în regulă.
S-a terminat.
La naiba.
Uită-te la mine, încă tremur.
Știi, ești mult mai dură decât pari. Admir asta.
Pur și simplu nu m-am gândit niciodată că așa ceva
mi s-ar putea întâmpla vreodată.
Nimeni nu o face vreodată.
Oricum, mulțumesc.
Pentru ce?
Pentru că ne-am asigurăm că nu ne pot urmări la spital.
Corect.
Cât de departe este?
Opt, poate zece mile.
E cam pustiu pe aici.
Te obișnuiești pe parcurs.
Deci, de ce lucrezi acolo?
- Ce vrei să spui? - Adică, evident, ești deșteaptă.
Cu siguranță, trebuie să existe locuri de muncă mai bune.
Nu a fost chiar decizia mea. A fost mai mult o moștenire.
O afacere de familie nu înseamnă că trebuie să fie și afacerea ta.
Este în familia mea de aproape 30 de ani.
Asta trebuie să însemne ceva.
- Nu, nu trebuie. - Pentru mine înseamnă.
Deci, cum au murit?
Accident de mașină. Acum trei ani.
Mi-era atât de jenă când creșteam acolo.
Abia așteptam să ies.
Au murit, și acum asta e tot ce mi-a mai rămas de la ei.
Îi iubești, dar nu le ești datoare.
De fapt, le sunt.
Eu eram cea care conducea mașina.
Deci, e vină.
Poate.
Dumnezeule.
Ce?
Laurie, stai! Înainte...
Bună seara, doamnă. Cum vă pot ajuta?
Tipii ăștia sunt pe urmele noastre. Au intrat prin efracție în depozitul meu...
- Stai mai încet, cine te urmărește? - Au arme.
La depozitul Schuyler, chiar la capătul străzii.
Sunt pe urma prietenului meu.
Cred că am omorât unul. Dar am scăpat, și acum...
Bine. Trebuie să te retragi și să ridici mâinile.
Nu, stai, ascultă!
Răufăcătorii s-au întors la depozit!
- Cine e în camion? - Asta încerc să-ți spun.
E rănit, credem că cineva i-a furat un rinichi.
- Ce? - Omule, spune adevărul.
Pune arma jos. Nu a făcut nimic greșit.
- Nu mișca! - E cu mine!
Hei! Te rog. Spune adevărul.
- Am spus, nu mișca. - Trebuie să meargă la spital.
Calmează-te, suntem neînarmați.
Amândoi, la pământ,
mâinile pe cap.
Avem nevoie de ajutorul tău.
10-65 am nevoie de ajutor pentru...
Nu.
Acele depozite
sunt ca o cutie de ciocolată, nu-i așa?
Mâinile la spate.
Ai avut o seară interesantă, nu-i așa?
Nici măcar nu e încă evenimentul principal.
De ce faci asta?
De ce face cineva ceva?
Pentru că îmi iubesc meseria.
Scoală-te.
Dacă fugi, îl voi omorî.
Pariez că ți-ai fi dorit să ne fi dat cheia aia.
E timpul să plecăm.
Să mergem unde?
Trebuie să te scot de aici
înainte ca locul ăsta să fie plin de polițiști.
- Mașina nu pornește, îți amintești? - Atunci sună la un futut de Uber.
Nu plec nicăieri.
Chestia asta se face în seara asta, sau nu se face deloc.
Ce ți-am spus?
Ți-am spus că asta se va întâmpla.
Nu ți-am spus eu că se va întâmpla asta?
Ai puțină credință.
Vin aducând daruri.
Mulțumesc.
Toate acestea se vor termina curând.
Voi, oameni buni, mergeți direct în iad.
Da, sunt împăcat cu asta.
Cât timp ai nevoie pentru instalare?
Sunt gata să plec în 234.
Totuși, nu sunt prea sigur ce să fac cu ea.
Cred că e un depozit liber chiar lângă.
Închide-o acolo, dar ține minte numărul.
Ia mașina asta și mută-o în spate.
Nu vreau ca nimeni s-o observe din stradă.
Nu ai furat doar mașina asta, nu-i așa?
Îți vrei omul sau nu?
Tata a fost polițist.
Atunci, chiar nu ești făcut pentru asta,
pentru acest tip de muncă, sau ești?
Terminați, amândoi.
El unde e?
În portbagaj.
Atinge-mă din nou și te voi omorî.
Când se va termină, află dacă are o familie.
Indiferent cât costă, o faci corect, ai înțeles?
Desigur.
Doctore, pregătește-l. Vin imediat acolo.
Ești în regulă?
Da, am nevoie doar de un moment.
Hei!
Dacă ar fi după mine,
ai fi deja mort.
Nu mă lăsa aici!
Dar nu depinde de mine.
Stai acolo.
Va muri, nu-i așa?
Mă tem că da.
Deci, doar vei fura
viața unui om nevinovat pentru că...
Toți suntem vinovați de ceva.
Fututul naibii!
Omule, lasă-o baltă. E în regulă.
Laurie?
Laurie!
- Da. - E cineva aici.
Am înţeles.
Ce?
Laurie?
Aștepți companie?
Înalt, arătos.
De aceeași vârstă cu fata.
Cine este?
- Te rog nu-l răni. - Cine este?
Prietenul meu, Jordan.
Mă ocup eu.
Te rog, trebuie să mă lași să vorbesc cu el!
Jordan, fugi!
Nu poți face asta!
Dă-mi drumul, bulangiule!
Laurie!
Iubito?
Laurie?
Alo? Poliția din Jacksonville?
Vă pot ajuta?
Cine ești? Unde e Laurie?
Detectivul Parks.
Laurie face rondul proprietății cu ofițerul meu.
Ea este în regulă?
Da... e bine.
Un pic zdruncinată, poate.
De ce? Ce s-a întâmplat?
Se pare că proprietarul acelui depozit
nu a fost prea încântat că a fost blocat acolo.
A înnebunit puțin.
Bine.
Am înţeles.
Tu trebuie să fii Jordan.
Da, da, tocmai am zburat din Nashville.
Oraș distractiv.
Da, da, ea trebuia să zboare acolo weekendul acesta, dar...
e ziua ei de naștere, așa că...
Ce naiba face aici?
O tânără ca ea ar trebui să fie pe-afară
să se îmbete cu prietenii ei, nu?
- Pot să văd niște acte de identitate? - Ce?
Actul tău de identitate. Insigna ta.
Fiule, tot locul ăsta e o scenă a crimei.
Tu ești cel care încalcă proprietatea, nu eu.
Arată-mi fututa ta de insignă.
Relaxează-te. O am aici.
Laurie!
Nu.
Nu
Nu! Nu!
A fost suficient sânge nevinovat vărsat în seara asta.
Mă voi ocupa eu de asta.
Ești ultimul om în picioare.
Felicitări. Banii sunt toți ai tăi.
Cine naiba sunteți voi?
Unde e Laurie?
Este rănită?
E bine.
Ești treaz.
Excelent.
Știi, mereu plănuiam doar să mă uit.
Dar e mai bine așa, nu crezi?
Doar noi doi.
Dumnezeu lucrează în moduri misterioase.
Am așteptat mult timp să te aud cântând nota aceea.
Dulcele sunet al suferinței umane.
Dar tu ai fost mereu
pe cealaltă parte la asta, nu-i așa?
Livrezi...
dar fără a primi niciodată.
Ceea ce simți acum...
această durere, această teroare...
este neîncrederea totală că viața ta este pe cale să se sfârșească.
Nu din întâmplare sau boală,
ci dintr-o alegere.
Alegerea mea.
Știi, ni se spune...
că dacă muncim din greu...
cumpărăm...
jucăm după reguli,
vom avea...
un oarecare control.
Dar amândoi știm că nu e adevărat.
La naiba, dacă aș avea vreun control asupra vieții mele...
tu și cu mine nu ne-am fi întâlnit niciodată.
Ei ne spun
să avem încredere în cei aflați la conducere.
Și când asta nu funcționează...
se spune că trebuie să-ți pui credința într-o putere superioară.
Și există un plan măreț,
ceva mai mare decât orice individ.
Dar totul e o mare și futută iluzie.
Ceea ce mă face să cred într-un singur adevăr.
Și anume, dacă vrei să se facă ceva,
și să se facă corect,
trebuie să o faci tu singur.
Aceea este ea la a cincea aniversare.
Ăsta e Tofu.
Un iepure de pluș.
Chestia aia a rezistat decenii.
Aceasta este ea la gimnaziu, la primul ei recital.
Știi că a urmat cursurile Universității Juilliard?
Uită-te! Uită-te la ea!
Luminoasă.
Amuzantă.
Ambițioasă. Amabilă.
Liceul.
Balul de absolvire.
O las la facultate.
Primul spectacol de pe Broadway.
Absolvirea.
Cina în familie.
Ce n-aș da pentru încă o zi.
Uită-te la ea!
Laurie?
Așa.
Uită-te cu adevărat la ea.
Avea toată viața în față, nu-i așa?
Nu-i așa?
Și apoi ce s-a întâmplat?
A dat peste tine la Whole Foods.
Și ai fost amabil și i-ai spus că antricoatele sunt la reducere.
Și apoi ai urmărit-o până acasă.
Nu, nu.
Laurie.
- Stai, stai, stai! - Ucigașule! L-ai omorât!
- Stai! - Să te fut!
Vrei să te oprești o secundă, la naiba!
Să te fut!
El este viu.
- Ce? - Bine?
Trage un pui de somn în patul tău.
Dar el e bine?
N-ar fi trebuit niciodată să venim aici.
Jordan?
Te rog, nu face asta!
Nu, nu.
Închisoarea a fost prea bună pentru tine, nu-i așa?
Dumnezeule.
Iubitule?
Iubitule...
Capul tău. Îmi pare atât de rău.
Te iubesc atât de mult.
Te implor, gata.
Asta a spus ea...
chiar înainte să te hotărăști să o înjunghii de opt ori?
Și apoi ne-ai dat tuturor degetul mijlociu...
pledând nevinovat.
Nu. Te rog.
- Nu. - Spune-o.
Spune: „Sunt vinovat.”
- Să te fut, bătrâne. - Spune: „Sunt vinovat.”
- Ești nebun. - Pleacă de lângă el!
- Pune cuțitul jos! - Nu înțelegi.
Nu știi ce se întâmplă aici!
- Fă-o! Lovește-l! Fă-o. - Spune-o pur și simplu.
- Spune: „Sunt vinovat.” - Pune cuțitul jos!
La naiba, te rog, pur și simplu pleacă!
Omoară-l pe nenorocit!
Te rog...
- scoate-mă de aici. - Bine.
- Crezi că poți merge? - Da.
Bine.
Bine, pune-ți brațul în jurul meu.
Pentru cei dintre voi care abia ni s-au alăturat,
Poliția din Jacksonville, împreună cu oficialii penitenciarului de stat,
vor susține o conferință de presă
în câteva minute.
E în regulă.
Așteaptă aici. Mă întorc imediat, bine?
Stai. Stai. Unde te duci?
Ce...?
Alo? Este cineva acolo?
Alo?
Dispeceratul, te ascult.
Vă rugăm, avem nevoie de ajutor. A avut loc un atac.
Avem... avem nevoie... avem nevoie de o ambulanță.
Oamenii sunt morți.
Suntem la depozitul Schuyler. Camden Road nr. 638.
Doamnă, unde este ofițerul Ramsey?
E mort!
Te rog grăbește-te!
Doamnă? Doamnă, sunteți încă acolo?
Clayton?
...cei doi lucrători cu vechime la cantină
pot fi, de asemenea, implicați.
Aceasta este altă problemă în povestea noastră în curs de desfășurare.
Benjamin Salgado a fost văzut ultima dată
în jurul orei 17:00 în această după-amiază
- la Spitalul Harborview, - El e.
același spital unde a dispărut deținutul Philip Travis
după o intervenție chirurgicală de îndepărtare a unui rinichi canceros.
Diagnosticul lui Travis a stârnit multe dezbateri
asupra drepturilor sale prevăzute de al optulea amendament,
care îl protejează de pedepse crude și neobișnuite,
în ciuda unei condamnări pe viață pentru crimă
a Kaylei Hunsaker acum patru ani.
Poliția crede că tatăl ei,
dezvoltatorul imobiliar Julius Hunsaker,
a fi o persoană de interes.
De ce a trebuit să-l aduci aici?
Mă întrebam același lucru.
Dar oricum sunt știri false, nu?
Stai naibii deoparte!
Acesta este spiritul.
Fără aiureli lacrimogene pentru tine.
Vorbesc serios.
Știi, ca să fiu sincer...
sunt puțin ofensat de relatarea lor.
Știi, o singură fată moartă nu te face un criminal în serie.
Și dacă nu mă înșel,
Kayla era de fapt numărul șase.
Ceea ce te face numărul șapte norocos.
Ajutor! Ajutor!
Spune-i Kaylei că o salut.
Pleacă de lângă ea.
Nu mișca!
Ridicați mâinile!
Nu mișca! Rămâi acolo!
Oprește-te chiar acolo!
Nu trage! Nu trage!
Suspectul e doborât!
Liber!
- Mișcă-te! - Am prins-o!
Doamnă, puneți-vă mâinile la ceafă!
Jordan?
Jordan!
Ce naiba se întâmplă?
Traducerea și adaptarea: TheOne