EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Det senaste halvåret hade alla tagit hand om mig,
så thanksgiving var min chans att tacka dem...
...genom att laga maten helt själv.
Ihop med Katie, såklart.
Trevlig thanksgiving, Tom. Middagen blir perfekt.
Han har inget huvud, men jag tror att han hörde.
-Då kör vi, Tom. -Det där är ändan.
Jag tror ändå att han hörde.
Allt går enligt schemat. Det blir middag klockan fyra, prick.
Tillåter ditt schema
att du berättar varför du sa nej till Dylan?
Nu ska vi se. "Gröna bönor, pumpapaj, fyllning."
Det står inget om Dylan, nej.
Jag respekterar ditt privatliv, men Tom behöver svar.
Okej, Tom. Jag säger det bara en gång.
Dylan frågade mig för att han tycker synd om mig.
-Jag tror inte... -Det här var ett privat samtal.
Tjena.
-Du är uppe tidigt. -Jag köpte kaffe.
Mer kaffe i soporna.
Ännu en miss med den nya baristan som är för cool för dig.
Vem? Vad?
Jag vet inte vad du snackar om. Är hon för cool för mig?
Så klart inte!
Men jo.
Vad hände?
Jag beställde kaffe och fick det, och sen sa hon "nästa".
Vad hemskt!
Katie, ditt hår växer bra.
-Snyggt. -Tack!
Jag kommer aldrig att vara för cool, bara så du vet.
Pappa är på väg! Vad kul det ska bli. Det var länge sen.
Jag undrar vad han tycker om mig. Strunt samma. Han blir ju imponerad.
-Jag gör ju thanksgivingmiddag! -Gör du?
Ja. Skala på, och nu måste jag gå.
Men jag kommer tillbaka och hjälper dig.
Okej, ska vi sätta igång?
Nej, du sa att jag skulle få laga all mat.
Jag trodde att "jag" innebar "vi".
Jag vill inte att du överanstränger dig.
Just det. Det är inte så att du avskyr att nån annan lagar thanksgivingmaten?
Nej! Var inte löjlig. Här.
Tack.
-Mamma, du måste släppa. -Jag vill, men vill inte.
Jag vill göra nåt fint för alla.
Det är verkligen snällt av dig, och... Du är så stark!
Släpp!
Okej, visst.
Men när mormor kommer så lär hon lägga sig i.
Jag fick be henne tapetsera badrummet för att få henne ur köket.
-Så är det inte mellan mormor och mig. -Okej. Säg till om du behöver nåt.
Behöver du nåt?
Jag fixar det.
Okej. Nu kommer pappa. Han åkte och handlade några extra saker.
-Okej. -Ja.
-Pappa? -Ja?
Du vet väl att vi bara blir tio?
Ja, tio. Och en vecka med rester. Rester dyker inte bara upp.
Hur kan du inte veta... Hur vet hon inte det?
-Jag tredubblar recepten. -Tredubblar?
-Du vet att din far gillar thanksgiving. -Thanksgiving!
-Jag ska hämta resten. -Resten?
Okej. Jag multiplicerar med tre och skjuter upp middagen en halvtimme.
-Vi äter klockan halv fem. -Halv fem?
Jag har dig
När jag börjar tappa mark Gör du mig så stark
Jag har dig
När jag inte står ut Gör du att allt blir bättre
Vi gör det tillsammans
Jag har dig
Vi gör det tillsammans
Pappas liv är så spännande. Förra månaden var han i Kongo
och räddade elefanter, och nu är han i Mexiko och räddar sköldpaddor.
Jag räddade hamstern bakom torktumlaren.
Jag är en tystlåten hjälte.
Det har hänt mycket de här två åren.
Våra telefonsamtal är så korta.
Jag längtar efter att faktiskt prata med honom.
Din pappa stannar inte så länge. Ha inte för stora förhoppningar.
Din bror har fått samma råd.
Det här kommer att bli pappas bästa besök nånsin!
Det har nog inte sjunkit in.
Han har alltid med sig nåt. Kan det vara en orm?
-Det är nog en orm. Det måste vara det. -Det blir ingen orm.
Det får inte vara en orm.
Jag öppnar!
Vad coolt!
Låg bro!
-Hej på er. -Pappa!
Vänta nu.
Ursäkta, har ni sett min son Jack? En liten skit, så här hög.
Det är jag! Jag har växt!
Jag har mörkare röst, och får plats med fyra fiskpinnar i munnen samtidigt!
Utmanar du mig?
-Hej, pappa. -Hej, stumpan.
-Du rakade verkligen huvudet. -Ja, men det växer ut bra.
Alexas hår växer inte än, på grund av cellgifterna.
Det är tufft. Du är en bra kompis.
-Får jag önska mig nåt? -Det är inte...
Det funkade. Jag har två fantastiska barn!
Pang! Här är vi!
-Jennifer, du ser bra ut. -Tack, det gör inte du.
Så, knatten, gillar du fortfarande grymma presenter?
Drönaren...
Du ska få...
-...underkläder! -Underkläder?
-Eller vill du hellre ha drönaren? -Ja!
Ta med den ut. Jag kommer strax.
Jag måste till grannen. Cowboysmatchen börjar snart.
De förlorar om jag missar kick-off.
-Jaha, så därför går det så bra för dem. -Jag är bara en pusselbit.
Hur är det med dig, stumpan?
Skolan går bra. Jag testade basket. Och jag spelade Julia!
-Jag skickade länken. -Ja, grymt!
Jag ska titta så fort jag hinner.
Det är lugnt. Du kan titta på min laptop.
Precis som Shakespeare ville.
Det ska bli kul. Gillar du också presenter?
-Du kom ihåg! -Blunda.
Överraskning!
-Är det Barbies drömhus? -Ja! Du önskade dig det.
Ja, men det var för ett tag sen.
Det har en hiss, och...
...en toalett.
Ta det lugnt där inne, Ken.
-Tack, pappa. -Ingen orsak, stumpan.
Ingen kallar mig det längre. Jag går ju i high school nu.
För mig är du stumpan.
Jag ska hjälpa Jack med drönaren. Den är på avbetalning. Följer du med?
Kanske senare. Jag hjälper till med thanksgivingmaten.
Det låter fint.
-Okej, kalkonen är smörad. -Hur går det, gumman?
-Du borde... -Kökschef.
Jag älskar hur vi småretas.
Okej.
Då har vi stolar till alla. Vi blir tio stycken, va?
Elva, om dina föräldrar tar med sig din bror Corey.
Han kommer inte, och han är inte min bror.
Han är en 50-årig papegoja som de åkte till Europa med.
När din mamma presenterade mig för sina föräldrar
måste jag få Coreys godkännande.
Det första han sa var "hej, snygging".
Där var Corey och jag överens.
Okej.
-Jen, vi måste flytta soffan. -Jag hjälper till.
Kan du flytta tv:n?
Skönt att du är här! Hur är det med din pappa?
-Han gav mig Barbies drömhus. -Åh, vad...
...mysko.
Ja. Men strunt samma, nu gör vi det här.
Jag är här för att hjälpa till.
Vi håller tidsplanen. Det är middag klockan fem.
Klockan fem?
Hon lovade faktiskt.
Jag borde nog gå dit.
-Det låter som din mamma. -Inte alls!
Nej, din mamma knackar på.
Glad thanksgiving!
Min fine Lucas. Du blir bara stiligare för varje gång.
Det verkar vara så.
-Glad thanksgiving. -Detsamma.
Synd att vi inte fick ta med oss Corey.
Jag hoppades att du och din bror skulle närma er varandra.
Tja, vi lever olika liv. Jag har mitt jobb och min familj,
och han är en fågel.
-Hejsan, Jennifer! -Hej, Loretta och Sam. Cowboysmatch!
Vi vet bättre än så, Jen. Vi kan kramas i halvtid.
-Och min fina dotterdotter. -Hej, mormor och morfar.
Och där Alexa finns har vi Katie.
Försiktig med rosmarinen. Ingen vill äta stjälkar.
-Hej, mormor Loretta. -Vänta. Nej.
Tvingar de dig att laga maten?
-Du borde vila. -Tycker du det, Loretta?
Ja, Lori skulle kunna ta över.
Sluta, mamma.
-Jag kan ta hand om bönorna. -Sluta, mamma.
Jag sköter det här, mormor. Jag mår bra och är stark!
Katie och jag fixar det. Ut med er.
-Barbies drömhus? -Katie!
Förlåt!
Dags att få in Tom i ugnen. Ger du mig formen?
Tom är tung.
-Fattar han inte att jag har växt upp? -Katie!
Jag har den! Nej!
Okej.
-Nej, jag har den. -Katie!
Okej.
Vi sköljer av den lite snabbt, sen nytt smör och nya kryddor.
Uppdatering: Det blir middag klockan halv sex.
-Jag har några små... -Säg det till min mage.
Pappa?
Tjena. Förlåt att jag skrämdes. Vi leker kurragömma.
Så du leker med Jack?
Jag hoppas det. Annars står jag här som en idiot.
Kan vi passa på och prata lite?
Visst.
Jag har ju berättat om pjäsen.
Det gick jättebra, även om det började lite knaggligt.
Dramaungarna ignorerade mig först.
Jag förstår känslan.
Gör du?
Ja, vissa av mina kollegor har ignorerat mig.
Det kan beror på att de är sköldpaddor.
Jag försöker prata med dig på riktigt.
Jag skojade bara.
Allt är inte kul.
Inte med den inställningen, stumpan.
-Jag ska hitta dig, pappa! -Det får inte ske. Jag måste gömma mig.
Så klart.
Du har alltid varit bra på att gömma dig.
Nu kommer jag!
Pappa?
Nu vet jag var du är.
Jag är så bra på det här!
-Det går bra för dig. -Allt handlar om burkplaceringen.
-Jag tar den. -Vänta!
Ja, det gick! Varsågod, Loretta.
-Hur går det, gumman? -Bara bra, mormor.
Okej, jag ska bara kolla kalkonen.
Är ugnen varm nog, tror du?
Den blir mindre varm när man öppnar den.
Har din mamma varit här? Hon lägger jämt näsan i blöt.
Du måste klargöra för henne att det är ditt kök.
-Hur går det, gumman? -Suveränt.
Schemat håller, det blir kvart i sju.
Kvart i sju?
Jag vet. Och hon skär äpplen med grapefruktkniven.
Jag har fastat sen i tisdags.
Men huvudsaken är att Alexa är glad och hungrig.
-Glad och frisk. -Jag sa ju det.
-Tjena, Lucas. -Hej, morfar.
-Tjejproblem? -Hur visste du det?
Det är alltid tjejproblem. Vill du prata om det?
Hon jobbar på Wired. Det blir fel när jag ska prata med henne.
Igår köpte jag "en la-la-la-latte".
Som första gången jag träffade din mormor.
Jag hade aldrig sett nån vackrare. Hon skulle ta en buss.
Jag var tvungen att göra nånting.
Vad gjorde du?
Jag stod där som en idiot, dörren stängdes och bussen startade.
Vad kunde jag göra?
Jag kastade mig framför bussen.
-Det var ju galet. -Ja, det var det.
Men jag fick din mormors telefonnummer.
Och några brutna revben.
Det var mitt livs bästa stund. Jag hade slagits mot en armé för hennes leende.
-Vad hindrar dig? -Mamma förbjuder koffein efter 14.00.
-Vi går ut och tar en kaffe. -Kvart över fyra?
Ibland måste man stå på sig och dricka koffein efter två.
Okej, kom igen.
Nej!
-Problem med kalkonen? -Nej!
Inga problem. Vi hinner i tid till...
...klockan sju.
-Jag har ätit en tablett idag. En! -Jag borde gå dit.
Lova att vi får sås. Jag älskar såsen.
Bli inte svartsjuk. Jag älskar er båda.
Mormor!
Har du blancherat brysselkålen?
Det behöver jag inte, mormor.
-Men de får inte brännas vid. -Jag följer receptet.
Och jag följer 50 års kökserfarenhet.
Ser jag ut så där?
Herregud!
-Jag borde gå dit. -Och laga maten?
Nej, jag måste rädda vår dotter.
Vi tänkte ta en promenad.
Bra idé. Jag stannar och hjälper Alexa med maten.
Mamma, jag tänkte...
...att det är ett bra tillfälle att ringa FaceTime med Corey.
Är det sant? Åh, vad glad jag blir!
Han är hos min kompis Rita.
Tack.
-Vi ska ta en promenad, Jennifer. -En familjegrej, alltså.
-Vi ska ta en promenad, Jennifer! -Då går vi.
Rita, ge Corey telefonen.
Corey, här får du en överraskning!
Hej, Corey.
Det är jag. Din syster.
Tjena, Corey.
Hej, snygging!
Gumman, nu är huset ditt.
Sås!
Jag glömde de gröna bönorna!
Okej.
Var lugn.
Var har du varit?
Jag inser att jag har växt ifrån pappa.
Katie. Vill du prata om det?
-Nej. -Bra.
Vänta! Nej, inte bra.
Jag beklagar verkligen. Du är ju grym.
-Det är hans förlust. -Tack.
Kan vi prata ikväll? Jag har verkligen inte panik.
-Hjälp mig! -Vad kan jag göra?
Jag vet inte. Hälften är överlagat och hälften är underlagat.
Kalkonen är inte ens i närheten.
Vad kräver du av mig?
Okej... Nu tar vi ett djupt andetag. Såja.
-Vad är det som låter? -Tryckkokaren.
Nu måste vi göra klar fyllningen.
Är den verkligen okej?
Nej.
Varför trodde jag att jag kunde det här?
Okej.
Det är illa. Men nu kan det i alla fall inte bli värre.
Jag har förstört thanksgiving.
Jag har en idé.
Skrapa ihop.
Där är hon. Underbar, va?
Då så.
Nu kommer chansen, grabben. Släng dig framför bussen.
-Ja? -Hej.
Kan jag få två la-la-la-la...
...iskaffe?
Ska bli.
-Så du jobbar på thanksgiving? -Ja.
Ja...
Visste du att 45 miljoner kalkoner har dödats bara för idag?
Jag är vegan.
Jag också. Fast jag äter hamburgare.
Du vill att hon ska gilla dig, va?
Bara så vi förstår varandra.
-Vi går. -Vi har betalat. Jag vill ha kaffe.
Se där. Tack ska du ha.
Kan vi gå nu?
Okej.
En sak till.
-Varför gjorde du så? -Förlåt mig...
Men titta vad jag gjorde. Hur ska vi kunna...
Du blev verkligen dyngsur.
Ja, det stämmer.
Resten klarar du nog själv. Snygga skor.
Tack. Du, skulle jag kunna få ditt nummer?
Visst.
"Försök igen om tre år."
Hon gillar mig!
-Tack, morfar. -Jag kan fortfarande.
Du har en liten fläck... överallt.
Ja.
Jag vet att du har fullt upp, men har du umgåtts med pappa?
Inte direkt.
Jag brukade tycka att han var så kul.
Men det är tydligen allt han är.
Ja.
Han kan vara en stor barnunge.
Men han har fler sidor.
Som vad?
Han är modig, en risktagare.
-Precis som nån annan jag känner. -Vem?
Hon rakade huvudet för sin bästa kompis.
Hon provspelade för basketlaget fast hon knappt kunde.
Hon smet ut i natten och klättrade på stadsskylten.
Jag är helt galen.
Det har du ärvt av honom.
Ha dörren på glänt.
Inte för hans skull, men för din.
Tack, mamma.
Jag måste ta en dusch. Jag har nog potatis i naveln.
Skynda dig. Jag är vrålhungrig.
Lori tog med oss på en tvåtimmarspromenad. Det var som en gisslansituation.
Men vi sjöng, och vi såg en hjort.
...att ej förtvivlan blir den frommes lott.
Pappa?
Är det min pjäs?
Jag sitter här och ser en säker, fantastisk, vacker ung kvinna...
...och inser att det är den du är nu.
Du har rätt. Jag är bra på att gömma mig.
Jag har alltid sökt efter äventyr,
men jag har kanske också flytt.
Du har inget mer sköldpaddskämt på lur, va?
Nej.
Jag menar allvar.
När jag hör om allt jag har missat känns det hemskt att inte ha varit med,
vilket gör att jag håller mig undan mer.
Det är orättvist mot dig.
-Ja, det är det. -Förlåt mig.
Jag vill göra en bättre insats. För oss båda.
Det låter fint.
Vet du vad jag hoppas?
Jag hoppas att jag blir som du när jag växer upp.
Tack, pappa.
Men till dess...
...kan du få Barbies drömhus.
Middagen luktar så gott.
-Var är potatismoset? -Jack!
Och fyllningen.
-Och brysselkålen. -Och såsen.
Jag fattar inte.
Middagen är serverad.
Äntligen!
Jag skulle kunna gråta. Men jag orkar inte pressa ut tårarna ur ögonen.
-Hoppas inte för mycket. -Det är säkert gott.
Än sen om det tog lite tid? Då hann vi ju prata.
Det där ser fantastiskt ut!
-Vi har inte lyft på locket än. -Jag skapar stämning.
Då så.
Vad fanken är det där?
Jag menar, vad fanken är det där?
Ni lagade det, jag älskar det.
Kolla! Jag ser gröna grejer
och... röda grejer.
Kolla!
Jag ser lite kalkon också.
Kalkonen känner jag igen.
Ni måste inte äta det här.
-Jag har ätit en mask. Jag äter allt. -Grymt!
I Kalahariöknen drack jag mitt eget kiss.
Jag byter till rött.
Jag ville verkligen laga mat åt er.
För att visa mina framsteg, förstår ni?
Att du är frisk gör det här till den bästa thanksgiving-helgen nånsin.
-Instämmer. -Ja.
Ja, kanske det.
Men hallå.
Lägg av.
Jo.
Jag känner hår!
Katie, kolla! Ser du hår?
-Herregud, ja! -Jag har hår!
-Välkommen tillbaka, hårstråna. -Får jag se?
Gumman! Åh, vad fint!
-Lex, hur ska du lägga benan? -Gumman.
Mjukt, som på en persika. Förlåt. Jag är hungrig.
-Jag är stolt över dig. -Morbror Corey är också glad.
Corey, visst är det härligt?
-Nu är jag redo att äta. -Okej.
Okej.
Det är jättegott.
Thanksgiving!
-Allvarligt? -Det är delikat. Vilket recept använde ni?
Vi improviserade.
Helt uppåt väggarna.
Sås! Den var gömd inuti!
För hår och sås.
Hår och sås!
En av tidernas märkligaste skålar...
...men den summerade dagen fint.
Det var ingen perfekt thanksgiving, men det var nog därför den blev perfekt.
Jag har dig
Vi gör det tillsammans
Undertexter: Henrik Persson