‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫מישהו פוחד! ובצדק!‬
‫כי זה הזמן ל"הצלחתי! האלווין"!‬
‫זוהי תחרות האפייה‬ ‫שבה עוגות מתחילות כמטעמים‬
‫אך גומרות על הפנים.‬
‫זאת הולכת להיות מסיבת האלווין‬ ‫ואני המנחה שלכם, ניקול באייר ו…‬
‫וס!‬
‫יש מאחורה אישה זרה.‬
‫זאת מרי מאוזר, מ"קוברה קאי".‬ ‫מרי, את בנטפליקס הלא נכון.‬
‫סליחה, ניקול. קיבלתי בעיטה‬ ‫בראש והתעוררתי כאן. זה חלום?‬
‫ראית את העוגות‬ ‫שאני צריכה לאכול? זה הסיוט שלי.‬
‫זאת גם העבודה שלי.‬
‫היום יתחרו שלושה‬ ‫אופים חובבנים באתגר להאלווין‬
‫בהשראת תוכנית הלהיט‬ ‫של נטפליקס, "קוברה קאי".‬
‫על הכף מוטל הסיכוי לזכות ב-10,000 דולרים.‬
‫בואי ניפגש עם האופים שלנו.‬
‫קדימה.‬
‫שמי לז'אן מקיני‬ ‫ואני מורה למחשבים בחטיבת ביניים.‬
‫אני גם מאמנת נבחרת המחול‬ ‫ויו"ר ועדת חודש ההיסטוריה השחורה.‬
‫ידיי מלאות עבודה, אבל אני אוהבת לאפות.‬
‫הבעיה שלי היא החלק של הקישוט.‬
‫זה יהיה פשוט למראה, אבל טעים.‬
‫שמי קנדיס וכרגע אני‬ ‫שוקלת מחדש את בחירותיי בחיים.‬
‫בבית יש לי תרנגולות, חתולים,‬
‫סנאי קטן אחד‬ ‫שאני נושאת איתי ואת תרנגול הבית שלי.‬
‫זה ממש נהדר.‬
‫אני נהנית לאפות‬ ‫כשהכול מתנהל כמתוכנן, מה שלא קורה לעולם.‬
‫אני ג'יאני דיצ'נזו,‬ ‫ואני אומר מילים למחייתי.‬
‫אתה יודע מה קורה למלשינים?‬ ‫-הם מקבלים חסינות.‬
‫הם מקבלים מכות.‬
‫אני כבר קיבלתי מכות!‬
‫הרבה מכות!‬
‫מסתבר שאנשים רוצים‬ ‫לשמוע אותי אומר אותן, אז אמשיך בזה.‬
‫טוב, בואו נאפה.‬
‫הסיבה שאני בתוכנית היום‬
‫היא שממש כיף‬ ‫להכין עוגות זוועתיות, ואני מעולה בזה.‬
‫שלום, מרי.‬
‫אלוהים, ג'יאני! שלום!‬
‫שלום.‬ ‫-אלוהים.‬
‫לא ידעת שאני כאן?‬ ‫-לא.‬
‫טוב, אני כאן.‬
‫אופים, אנחנו יודעים שאתם מעריצים‬ ‫שרופים של השופטת האורחת שלנו היום.‬
‫היא מגלמת את סמנתה לרוסו ב"קוברה קאי".‬
‫תגידו שלום למרי מאוזר!‬
‫שלום, מרי מאוזר.‬
‫מרי, את מכירה את ג'יאני‬ ‫מהתוכנית שלך, "קוברה קאי",‬
‫אז את יודעת שהוא מסוגל לשחק.‬
‫אך האם הוא מסוגל לאפות?‬
‫אני מקווה מאוד,‬
‫כי אצטרך לאכול את זה.‬
‫מרי, ג'יאני, אולי בטלוויזיה‬
‫אתם נאבקים למען אותו דוג'ו בדיוני,‬ ‫אך במטבח של "הצלחתי!" אין בריתות.‬
‫כן, סנסיי.‬
‫"סנסיי." אהבתי.‬
‫לשמאלי ניצב אדם‬ ‫שכפות ידיו הן כלי נשק מיומנים‬
‫שיוצרים מעדנים שכולם מתים עליהם,‬
‫הקונדיטור והשוקולטייר, מר ז'אק טורס.‬
‫בונז'ור, כולם.‬ ‫-בונז'ור.‬
‫תבוסה אינה קיימת‬ ‫במטבח הזה, אז תהיו מוכנים.‬
‫ובכן, ראשית ניגש ל"בחירת האופה".‬
‫- בחירת האופה -‬
‫אתגר בחירת האופה‬ ‫בהאלווין הזה יטיל צמרמורת בגופכם‬
‫ופחד בליבכם.‬
‫שמרו על נוגדן הארס קרוב בשעה שתכינו את…‬
‫- קוברה קאי -‬
‫פרעצלי הקוברה האלה.‬
‫אלוהים. בסדר.‬
‫המאפים המפותלים האלה‬ ‫יגרמו לכם לעוויתות אימה.‬
‫לכל נחש יש טעם אחר.‬
‫יש את ה"קוברה קול",‬ ‫בעל הכשת השוש השחור רבת העוצמה.‬
‫טעמו של ה"קוברה קאלאמיטי" האדום הוא קרמל‬
‫ולאחרון, ה"קוברה קוסמיק" המפתה,‬
‫יש טעם מרשמלו.‬
‫אתה אשם בזה.‬
‫אני מצטער.‬
‫ג'יאני, איזה מהם תרצה?‬
‫אני אוהב סגול, ואמרו לי שאני מפתה…‬
‫אפס פעמים,‬
‫אז אקח את הסגול!‬
‫אתה מפתה.‬ ‫-תודה.‬
‫טוב, לז'אן.‬
‫אני אוהבת קרמל,‬ ‫אז אלך על ה"קוברה קאלאמיטי".‬
‫זה מותיר את קנדיס. הפרצוף שלך…‬
‫את נראית לא מרוצה.‬
‫אני שונאת שוש שחור.‬
‫את שונאת שוש שחור?‬ ‫-כן.‬
‫אבל את אוהבת נחשים?‬ ‫-כן.‬
‫אז זכית!‬
‫יש!‬
‫טוב, אופים, על השעון יש 45 דקות,‬
‫אז לכו, התחילו, עשו את זה.‬
‫לכו כבר.‬ ‫-בסדר!‬
‫קדימה, קנדיס. צריך לזוז.‬
‫- סיבוב ראשון -‬
‫כוס.‬
‫אני גאון.‬
‫אני באה עם הסיר!‬
‫ז'אק, איך היית מכין פרעצלים?‬
‫אנחנו נותנים להם את הבצק הגולמי,‬ ‫אך עליהם לעשות את כל השאר.‬
‫טוב, ראשית עליהם לעצב את הפרעצלים‬
‫ואז לבשל אותם בתערובת של מים וסודה לשתייה.‬
‫בשעה שהפרעצלים נאפים לצבע חום זהוב,‬
‫יש לפסל את פרצופי הקוברות‬ ‫בעזרת פונדנט ושוקולד לפיסול.‬
‫כעת יש לטבול את הפרעצל בשוקולד מומס‬
‫שמעורבב בכמות הנכונה של תמצית אפייה.‬
‫בסוף מרכיבים ומקשטים,‬
‫כך שפרעצל הקוברה שלהם‬ ‫יהיה ראוי לכל דוג'ו שהוא.‬
‫אני מתרגשת. זה הולך להיות טוב.‬ ‫-פרעצלים. זה קלסי.‬
‫נכון?‬ ‫-חטיף לתקופת האלווין.‬
‫מה, באמת?‬ ‫-כן, בירידים…‬
‫הבנתי.‬ ‫-בסתיו. את מבינה אותי?‬
‫כמו פופקורן.‬ ‫-אם תצאי ל"ממתק או ברדק" ומישהו יגיד,‬
‫"הנה פרעצל רך", את תגידי, "תודה!"‬ ‫-נכון!‬
‫טוב, קנדיס, תקראי עד הסוף.‬
‫"עצבו את הפרעצלים. קחו את הבצק מהקערה."‬
‫הסיר שלי לא נראה לי גדול מספיק.‬
‫טוב, קצת מאוחר מדי.‬
‫"הכינו נוזל שליקה." בסדר. טוב, איפה ה…‬
‫איפה הסיר?‬
‫יש לי קצת חששות.‬
‫יש המון שלבים,‬ ‫אבל אני בטח אבין איך לעשות זאת.‬
‫סודה לשתייה.‬
‫חצי כוס. קלי קלות.‬
‫ההבדל בין "הצלחתי!" לבין "קוברה קאי"‬
‫הוא שלא בועטים לי בפרצוף.‬
‫אסור לי לעשות טעויות.‬
‫לפחות, אני מקווה‬ ‫שהמתחרים שלי לא יעשו את זה.‬
‫בסדר.‬
‫מסתבר שיש לי מין…‬
‫צרה ורעה וטרחה ברתיחה,‬ ‫או מה שזה לא יהיה, לעזאזל.‬
‫המצב פשוט נורא.‬
‫הכנתי בעבר פרעצלים קפואים,‬
‫שצריך לשים אותם במיקרוגל,‬
‫והם נהדרים.‬
‫בסדר.‬
‫זה חצי? זה בערך…‬
‫ג'יאני? מה קרה?‬
‫שכחתי שסודה לשתייה מגיבה לדברים.‬
‫זאת לא אפייה, אלא מדע.‬ ‫-זה רע!‬
‫אני פורש.‬
‫זה אפשרי? אני יכול לפרוש בסיבוב הראשון?‬
‫בסדר. "עצבו את הפרעצלים."‬
‫נו כבר…‬
‫בסדר.‬
‫איך עושים צורה של פרעצל?‬
‫זיכרון שרירים.‬
‫כשלמדתי בתיכון, עבדתי בחנות פרעצלים,‬
‫אז יש לי טיפה ניסיון.‬
‫לא.‬
‫הוא קטן. לדעתי הוא קטן מדי.‬
‫מה, אתה מודה בזה?‬
‫תראי, זה ברור.‬
‫אין כמו גברים כנים.‬
‫אני אזרוק את שניהם לסיר. טוב…‬
‫אתם יודעים…‬
‫כבר אי אפשר להשתמש בו.‬
‫הוא לא מתגלגל!‬
‫מה המצב, קנדיס?‬
‫הכול בסדר גמור, ניקול!‬
‫תראי…‬
‫אל תכעסי על הבצק שלך.‬
‫ז'אק, למה אתה חושב שאני כועסת?‬
‫"שלקו את הפרעצל בסיר‬ ‫במשך 30 שניות מכל צד."‬
‫לדעתי כבר חלפו 30 שניות.‬
‫זה פשוט דוחה.‬
‫טעיתי בהבנת ההוראות.‬ ‫ראשית הייתי צריכה לעצב אותו‬
‫ורק אז לשים אותו בסיר.‬
‫אני פשוט זרקתי‬ ‫אותם למים כאילו שהם נקניקיות.‬
‫עוד אחד.‬
‫אלוהים, זה נראה‬ ‫כמו משהו שהכלבה הקיאה. ברצינות.‬
‫"הוציאו מהמים‬ ‫ושימו על תבנית מרופדת בנייר."‬
‫אני אהפוך אותו.‬
‫נייר שעווה? ארפד איתו.‬
‫- טיפ מצופה: בשונה מנייר אפייה,‬ ‫נייר שעווה אינו עמיד בחום… -‬
‫יופי.‬
‫- ואסור לשים אותו בתנור. -‬
‫זה נראה כמו פרעצל אצל האחרים?‬
‫אני לא יודעת, למעלה או למטה. עוד נגלה.‬
‫יופי.‬
‫לכמה זמן?‬
‫"עד שיהיה מוכן"?‬
‫איך אני אמורה לדעת את זה?‬
‫נותרו 35 דקות!‬
‫בסדר, קטן עלינו.‬
‫עכשיו נכין את הראש שלו, כן?‬
‫ג'יאני, מה אתה מנסה לפתוח?‬
‫שוקולד פיסולי? אני לא יודע.‬
‫אף פעם לא שמעתי על שוקולד פיסולי.‬
‫- שוקולד לפיסול -‬
‫זה פקק בטיחותי?‬
‫"זה פקק בטיחותי?" כן. פתח אותו במכת קרטה.‬
‫יופי!‬ ‫-אוי, ג'יאני.‬
‫זה לא הלך.‬ ‫אני יכול לעבוד עם שוקולד פיסולי.‬
‫- שוקולד לפיסול -‬
‫אני מנסה להשיג את המבנה הכללי של הפנים.‬
‫צריך לתת לו קצת גוף.‬
‫למה פרעצלים מצריכים כל כך הרבה זמן?‬
‫אוי, הנחיריים.‬
‫חטט באף שלך.‬
‫היום מותר לך.‬
‫פעם היה לי נחש שמח.‬ ‫הטיפוס הזה? הוא לא שמח.‬
‫ממש לא שמח.‬
‫יש לה שפתיים עבות ומחוצפות.‬
‫נותרו 27 דקות!‬
‫בסדר.‬
‫אוי ואבוי.‬
‫הפרעצלים של קנדיס אינם אפויים מספיק.‬ ‫-ברור שזה האחד שאשתמש בו.‬
‫בהחלט מוקדם מדי. לא מספיק זמן.‬
‫עכשיו אחפש "פרעצלים" באינטרנט.‬
‫תראה את זה. הוא נראה ממש טעים.‬ ‫-כן.‬
‫האוכל בתוכנית הזאת גרוע כל כך עד שאני‬ ‫מחפשת תמונות של אוכל וחושבת, "הלוואי".‬
‫נראה שגם הפרעצלים‬ ‫של ג'יאני לא אפויים מספיק.‬
‫זה חם.‬
‫ג'יאני, התבנית שלך הייתה על הרצפה?‬
‫נכון. היא הייתה חמה‬ ‫ולא רציתי להמשיך להחזיק אותה.‬
‫למה לא הנחת אותה על משטח העבודה,‬ ‫או במקום אחר שאנשים לא דורכים בו?‬
‫לא היה כאן מקום ושם היה ממש רחוק בשבילי.‬
‫אוי ואבוי.‬
‫אוי, לא, ג'יאני!‬
‫הוא השתמש בנייר שעווה במקום בנייר אפייה.‬
‫מה ההבדל?‬ ‫-אחד מהם לא נדבק.‬
‫אם אקלף רק חצי מהנייר,‬ ‫תוכלו לאכול רק צד אחד מזה?‬
‫גרד אותו משם.‬
‫אני אתלוש אותו!‬ ‫-גרד אותו!‬
‫נצטרך לאכול את זה?‬
‫הפרעצלים של הבחורה שלך נראים חומים.‬
‫הפרעצלים שלה נראים חומים.‬
‫הם נראים חומים.‬
‫אתם צריכים לצאת, כי אני צריכה לקשט.‬
‫"המסו את השוקולד הצבעוני. הוסיפו את הטעם."‬
‫- 3. הוסיפו לשוקולד טעם‬ ‫וטבלו את הפרעצלים. -‬
‫מרשמלו. אלוהים. יש טעם כזה!‬
‫פחות זה יותר.‬
‫- טיפ מצופה: ג'יאני צודק.‬ ‫בתמציות אפייה, פחות זה יותר. -‬
‫קנדיס מבדרת מאוד.‬
‫אוי, לא.‬ ‫-תראו.‬
‫היא שמה עוד שוש?‬ ‫-לרוב זה בטיפות ספורות.‬
‫זה הרבה.‬ ‫-אוי ואבוי.‬
‫איזה יופי!‬
‫לז'אן? היא לא הוסיפה טעם כלל?‬
‫זהו זה.‬
‫יש כאן המון אנרגייה קדחתנית.‬ ‫-כן, זה די מטורף.‬
‫נראה לי שיש לנו חיוכים…‬ ‫-מי המנצחת שלוקחת…‬
‫יש לנו פחד ופניקה…‬
‫ויש לנו זעם.‬
‫כן, את צודקת.‬
‫אני שונאת את הטעם הזה!‬
‫טעם?‬
‫אלוהים. שכחתי להוסיף טעם לפרעצל שלי.‬
‫לז'אן עושה את מכסת הצעדים היומית שלה.‬ ‫-שכחתי את הטעם.‬
‫והקרמל…‬
‫לקחתי משהו שנראה כמו אבקה בטעם קרמל.‬
‫לא נראה לי שזה נכון.‬
‫כן, חזרנו אל הילד הרע הזה.‬
‫יש!‬
‫הצלתי את המצב!‬
‫- 4. הרכיבו וקשטו -‬
‫אין זמן לקחת את כל המשולשים הקטנים.‬
‫הראש הזה הרבה יותר מדי גדול!‬
‫אני לא לחוצה.‬
‫תגיד, "אני אוהב אותך".‬
‫רק אל תאבד את הראש.‬
‫זהו זה. הוא לא יהיה טעים,‬
‫אבל הוא לא נראה… רע.‬
‫שלושים שניות!‬
‫אני מתרגשת.‬
‫אני צריך להוסיף עוד המון יהלומים.‬
‫בוא נכין אותך.‬
‫רק טיפונת.‬
‫אוי, הראש שלי נופל.‬
‫יופי!‬
‫חמש, ארבע, שלוש, שתיים, אחת. סיימתם!‬
‫דרכתי על פרעצל שהיה על הרצפה.‬
‫קנדיס, בואי ניזכר בפרעצל הקוברה‬
‫שניסית להכין ואז נראה מה הכנת.‬
‫הצלחתי!‬
‫קנדיס…‬
‫את אוהבת חיות,‬ ‫אבל אני לא בטוחה אם ראית חיה כזאת אי פעם.‬
‫זה היה אמור להיות זנב,‬ ‫אבל הוא יצא לי כרגליים.‬
‫הייתי מתארת רבים מיריביי‬ ‫ב"קוברה קאי" כנחשים עם רגליים.‬
‫לאחר שסיימת איתם, הם נראו כך.‬ ‫-את צודקת.‬
‫בסדר. כדאי שנקצוץ אותו?‬
‫נראה לי שכן.‬
‫הפרעצל הזה רך.‬ ‫-רך מאוד.‬
‫הוא לא אפוי מספיק.‬ ‫-אוי ואבוי.‬
‫את חוששת?‬
‫כן. אני מרחרחת אותו‬ ‫כאילו שזה ישפר את טעמו.‬
‫את אמרת, "אני אוסיף לפרעצל הזה‬ ‫את כל השוש שמצאתי בעולם אי פעם ".‬
‫כשמשתמשים בתמצית אפייה‬ ‫צריך לשים רק כמה טיפות, לרוב.‬
‫בסדר.‬
‫אני…‬
‫ממש מודה על הביס הקטן שלקחתי.‬
‫טוב, היי שלום.‬
‫בסדר. אני ממש מצטערת. הם לא אוהבים אותך.‬
‫הנה החבר של מרי, ג'יאני.‬ ‫-שלום.‬
‫בוא ניזכר בפרעצל הקוברה שניסית להכין.‬
‫ג'יאני! בוא נראה מה עשית.‬
‫הצלחתי!‬
‫טוב…‬
‫ג'יאני?‬
‫אהבתי.‬
‫באמת?‬ ‫-את השפתיים האלו…‬
‫ואת הלשון הזאת.‬ ‫זה הדבר הכי חמוד שראיתי אי פעם!‬
‫תודה.‬
‫אני לא ממש רואה את הפרעצל, אבל הראש יפה.‬
‫תודה.‬ ‫-בוא נחתוך אותו.‬
‫הוא רטוב.‬
‫לא אפוי מספיק.‬ ‫-מה?‬
‫לפי ההרגשה… תראו את זה.‬
‫איכס, ג'יאני.‬ ‫-כן.‬
‫כן.‬
‫זה אחד הדברים הכי מטורפים‬ ‫שהכנסתי לפה שלי אי פעם.‬
‫נכון.‬ ‫-הוא היה ממש רטוב.‬
‫אני אוהבת מרשמלו, וממש אין…‬
‫אני לא מוצאת אותו.‬
‫ג'יאני, באמת, אני מודה לך על שבאת.‬ ‫-תודה שהזמנתם אותי. אני אוהב את התוכנית.‬
‫כעת יש לי על מה לדבר עם הפסיכולוג השבוע.‬
‫ממש נהדר.‬
‫בסדר, לז'אן.‬ ‫-שלום.‬
‫בואי ניזכר בפרעצל הקוברה שניסית להכין.‬
‫נראה מה עשית.‬
‫הצלחתי!‬
‫אני לא מאמינה שמשלמים לי.‬
‫ממש אהבתי את זה.‬
‫באמת מוצא חן בעיניי עד כמה‬
‫הנחש שלך נראה כמו קריקטורה חמודה.‬ ‫-תודה.‬
‫הפרעצל הזה מסתתר איפשהו.‬ ‫אנחנו צריכים למצוא אותו.‬
‫בואו נטעם אותו.‬
‫הוא פחות רטוב.‬ ‫-נכון.‬
‫זה תמיד יתרון.‬ ‫-בסדר.‬
‫זה הפרעצל הכי פרעצלי מכולם.‬
‫מה הטעם?‬ ‫-קרמל.‬
‫קרמל?‬ ‫-ממש לא.‬
‫לא השתמשתי בתמצית, אלא באבקה.‬
‫לדעתי יש פה הרבה מאבקת הקרמל ההיא.‬
‫והתוצאה היא…‬ ‫-פלסטלינה.‬
‫כן, בהחלט.‬
‫לא!‬ ‫-סליחה.‬
‫לדעתי סיימנו.‬
‫מישהו הולך לנצח. נכון שזה מטורף?‬ ‫-זה היה ממש כיף.‬
‫בואי נזוז, מרי.‬
‫תודה, חבר'ה!‬ ‫-לז'אן?‬
‫תודה, זה היה פנטסטי.‬
‫על לא דבר.‬
‫בסדר, כולם.‬ ‫ז'אק, מי האופה שהפיל אותנו מהרגליים?‬
‫כולם הכינו משהו מיוחד מאוד.‬
‫אבל אופה אחד הצליח להכניע את מתחריו.‬
‫והמנצח הוא…‬
‫לז'אן! כל הכבוד!‬
‫מרי, תגידי לה במה היא זכתה.‬
‫את תוסיפי כבוד למטבח הדוג'ו שלך‬ ‫עם ערכת כלי האפייה הקטלנית הזאת!‬
‫איזה יופי!‬
‫וכמובן, את מקבלת‬ ‫את בנדנת האופה המוזהבת של "הצלחתי!"‬
‫היא כמו חגורה שחורה, רק על אפייה בינונית.‬
‫תודה!‬
‫כן, תשוויצי בה.‬ ‫-אני רוצה כזאת לדוג'ו שלי.‬
‫כן, שכולם יראו!‬
‫מצוין. אך הגיע הזמן להמשיך הלאה.‬
‫- הצלחה או בדיחה -‬
‫"הצלחה או בדיחה" בהאלווין הזה‬ ‫היא אחת הקשות ביותר שלנו עד עתה.‬
‫בעונה הראשונה של "קוברה קאי",‬ ‫רגע מכריע למיגל היה תבוסתו בידי קיילר,‬
‫בשירותים של תיכון ווסט ואלי‬ ‫במהלך נשף ההאלווין.‬
‫לא!‬ ‫-תתפסו אותו!‬
‫לא! תעזבו אותי!‬ ‫-תחזיקו אותו!‬
‫תרימו אותו!‬
‫לא!‬ ‫-קדימה!‬
‫אופים, זה יהיה הרגע המכריע שלכם,‬ ‫בשעה שתשחזרו את הסצנה הזאת ב…‬
‫עוגות קרב נשף האלווין!‬
‫לא…‬
‫אני אכין את הפנים שלי.‬ ‫-נכון!‬
‫אלוהים.‬
‫וגם הפנים שלך!‬ ‫-אלה הפנים שלי!‬
‫רגע, מי חשבת שזה?‬
‫אז הלך על שנינו.‬
‫עוגת קרב נשף האלווין הזאת‬ ‫היא עוגה של קומה אחת, שמכוסה בפונדנט.‬
‫על גבי העוגה מתחולל הקרב‬ ‫ודמויותיהם של מיגל וקיילר‬
‫עשויות משוקולד לפיסול.‬
‫וקיר מעוגיות שצבועות‬ ‫בחמאת קקאו הוא המלתחה.‬
‫בתחתית נמצא הנשף, עם פניהם של סאם…‬
‫ודמיטרי…‬
‫שעשויים מפונדנט מובלט וצבוע.‬
‫תראו מה זה.‬
‫ובדיוק כמו בסצנה, איש מכם‬ ‫לא נמצא במלתחה כדי לעזור למיגל האומלל.‬
‫טוב, אופים, המנצח יזכה ב-10,000 דולרים!‬
‫יש לכם 90 דקות, שמתחילות עכשיו.‬
‫- לאלוהים רחמים! -‬
‫- סיבוב שני -‬
‫התוכנית שלי היא ללכת‬ ‫לפי המתכון, כי זה פשוט הרבה יותר מדי.‬
‫יש הרבה ביצים.‬
‫אין הרבה זמן.‬
‫איך שוברים ביצה? אחת…‬
‫ז'אק?‬ ‫-כן, ניקול.‬
‫זאת עוגת קרב‬ ‫נשף האלווין. איך היית מכין אותה?‬
‫צריך להתחיל בעוגה.‬
‫ראשית יש לערבל‬ ‫את בלילת העוגה ולשים אותה בתנור.‬
‫אז יש לאפות את העוגיות‬ ‫בשביל הארוניות ולהכין את קרם החמאה.‬
‫לאחר מכן יש לפסל את הדמויות‬ ‫ואת פניהם של סאם ודמיטרי.‬
‫לבסוף יש לבצע הרכבה וקישוט כדי להשלים…‬
‫לא עוגת תה, אלא עוגת קרטה!‬
‫אהבתי את איך שהשיער שלי יצא.‬
‫אהיה עצובה אם מישהו‬ ‫לא יכין את השיער המתולתל שלי.‬
‫- עוגת קרב נשף האלווין -‬
‫אהבתי את ההתרוצצות של לז'אן.‬
‫- 1. הכינו את העוגות. -‬
‫אני אזכה ב-10,000 הדולרים.‬
‫אף עוגה ואף מפלצת מפחידה לא יעמדו בדרכי.‬
‫כף אחת, למי אכפת.‬
‫אני בדיוק קונה בית עכשיו,‬
‫ו-10,000 דולרים יעזרו להכין‬ ‫את הבית המושלם לי ולכלבה שלי.‬
‫ולאחר מכן קצת רום ג'מייקני.‬
‫כשמוסיפים את טעם הרום…‬
‫מקבלים עוגה טובה.‬
‫מכת קרטה!‬
‫לאט אבל בטוח לא אנצח במרוץ הזה.‬
‫וכעת, בזהירות רבה,‬ ‫אגלה כמה זה שליש כוס. בסדר.‬
‫אין לי הרבה ביטחון,‬ ‫אבל בסיבוב הזה אתן למאפים שלי זמן להיאפות.‬
‫בסדר.‬
‫אסור לי להיכשל.‬
‫כוס ושליש של חמאה מומסת…‬
‫לא המסתי את החמאה.‬
‫הנה מה שנעשה.‬
‫זה ממש מגעיל.‬
‫בסדר.‬
‫-ג'יאני…‬
‫הוא שם את הביצים במיקרוגל.‬
‫אז נקבל ביצים מקושקשות? בעוגה?‬ ‫-נראה לי שכן.‬
‫היא נמסה.‬
‫עכשיו זה נוזל.‬
‫כמו הפרעצלים שלי.‬
‫לדעתי אני מסתדרת.‬
‫אני אלך יותר על הטעם‬ ‫של העוגה מאשר על המראה שלה.‬
‫זה נראה…‬
‫הקטע של הקישוטים עושה לי חררה.‬
‫יש…‬
‫זה מה שחשבתי.‬
‫בסדר. מגניב. בסדר.‬
‫שאשים נייר אפייה?‬
‫אני לא אשים נייר אפייה.‬
‫נותרו שעה ו-17 דקות.‬
‫"רדדו את בצק העוגיות."‬
‫ונשים אותן בתנור.‬
‫העוגות של קנדיס נכנסו לתנור כרגע.‬
‫אלוהים.‬ ‫-כן.‬
‫"רדדו את בצק העוגיות."‬
‫- 2. חתכו את העוגיות‬ ‫לצורת הארוניות ואפו אותן. -‬
‫אולי זה יצליח.‬
‫בואו נראה. לא.‬
‫אנחנו נותנים להם את בצק העוגיות?‬ ‫-כן.‬
‫לא חם מספיק.‬
‫אוי, לא.‬
‫נראה שקנדיס שמה‬ ‫את בצק העוגיות שלה במיקרוגל.‬
‫למה?‬
‫למה במיקרוגל?‬
‫לא ראיתם את זה.‬
‫- הצלחתי! -‬
‫אני חותכת. אחת מהן תיראה משונה, וזה בסדר.‬
‫היא שרה שיר.‬
‫יופי, שבע! זה יצא נהדר. מושלם.‬
‫יש לנו הרבה מתמטיקה היום‬ ‫ואני לא ממש מתה על זה.‬
‫כן.‬
‫אוי ואבוי לי.‬
‫בעולם של קרטה מיאגי-דו‬
‫דמיטרי, דמותו של ג'יאני,‬ ‫היה מעין ברווזון מכוער.‬
‫אני עדיין רואה בו אח קטן.‬
‫צריך לשים כאן כמה מקלות‬ ‫כאילו שאני מכין סמור'ס, רק שונא את עצמי.‬
‫והן כאן. טוב, מה הלאה?‬
‫מרי, את מוכנה ללמד אותי‬ ‫כמה מהלכים על השק ההוא שם?‬
‫אני לא סנסיי,‬ ‫אבל אשמח לפרוק תסכולים באגרופיי.‬
‫אז ראשית מכה ישרה, מכה ישרה ומכת צד.‬
‫מכה ישרה, מכת צד, מכת וו.‬
‫אוי, לא.‬ ‫-ובטלוויזיה אנחנו מרמים איתן קצת.‬
‫עמדי ביני לבין המצלמה.‬ ‫-בסדר.‬
‫כשאת עומדת כאן,‬ ‫זאת המצלמה שאני משחקת בעבורה.‬
‫זה נראה… ממש טוב!‬
‫טוב, היא עשתה…‬ ‫-תני מכה ישרה. ואז מכת צד.‬
‫מכת וו!‬ ‫-ככה? למה אני פנויה?‬
‫למה אף אחד לא אוהב אותי?‬
‫למה אני פנויה?‬
‫- פרס מכות האגרוף הכי עצובות, לשיקולכם -‬
‫למה אף אחד לא אוהב אותי?‬
‫זה משחק.‬ ‫-תודה, ניקול.‬
‫אלוהים. ממש לא.‬
‫חמישים ושמונה דקות!‬
‫אף פעם לא הכנתי קרם חמאה קודם.‬ ‫ידעתם שזיגוג בא בקופסת שימורים?‬
‫בסדר.‬
‫אני רוצה קצת צבע בשלי.‬ ‫וניל זה מגניב, אבל אני רוצה צבע.‬
‫עליי להכניס פנימה אוויר,‬ ‫כדי שהוא יהיה תפוח ואוורירי.‬
‫הוא לא תפוח ואוורירי עדיין.‬
‫הוא יפה!‬
‫זה זיגוג.‬
‫הכנתי זיגוג.‬
‫מי האמין שאני יכול?‬
‫את עושה אנשים משלך?‬ ‫-כן. ואתה עושה משלך?‬
‫אני עושה אנשים משלי.‬ ‫-בסדר.‬
‫האנשים שלי שמנים.‬ ‫-בסדר…‬
‫ילד קטן ומפחיד.‬
‫"ילד מפחיד."‬
‫ככה אתה מדבר אל מיגל על הסט?‬ ‫-כן.‬
‫"בוא הנה, ילד מפחיד."‬
‫אתה דיברת אל הדמות‬ ‫שהכנת וקראת לה "ילד מפחיד"?‬
‫כן.‬ ‫-לדעתי זה מצחיק.‬
‫הוא ילד מפחיד.‬
‫נותרו 37 דקות.‬
‫הוא כבר עובד על הדמויות. אלוהים אדירים.‬
‫ניקול, קנדיס נמצאת בפיגור עצום.‬ ‫אני לא בטוח אם היא הכינה משהו מהקישוטים.‬
‫אולי היא ממש מתמקדת ב…‬
‫בעוגה?‬ ‫-בעוגה.‬
‫- שמנו את התבניות חזק! -‬
‫אני תכף מסיימת את הפנים האלה.‬
‫הבעיה היא שאני זוכר‬ ‫את התלבושת, אבל זה מה שאני מכין.‬
‫ג'י, מה הצבע של העיניים שלך?‬
‫כמו צבע הקשת בשלישי אחר הצהריים.‬
‫ירוקות.‬ ‫-תודה.‬
‫כן.‬
‫שקית זילוף, אני לוחצת.‬
‫אני לוחצת.‬
‫קנדיס היא האחרונה שהכניסה את העוגות לתנור.‬
‫היא הראשונה שהרכיבה את העוגות,‬
‫כך שהן בטח חמות.‬
‫העוגה חמה. קרם החמאה יחלחל לתוך העוגה.‬
‫את צודקת.‬ ‫-אז אולי זאת תהיה עוגת חמאה עיסתית?‬
‫- אפו ראשונים! -‬
‫נותרו 28 דקות.‬
‫אני מכינה גנאש אגוזי לוז,‬
‫כי אני יודעת שז'אק‬ ‫הכי אוהב את טעמם של אגוזי לוז.‬
‫קנדיס שמה כרגע מין, אני לא יודע,‬
‫גנאש של "נוטלה"‬ ‫על עוגת השכבות שלה. זה יהיה טוב.‬
‫זה היה צחוק מכשפה מצוין.‬
‫נכון.‬
‫- 5. הרכיבו וקשטו -‬
‫בחורה!‬
‫עשית את זה! כן!‬
‫יופי!‬
‫חלק מעוגה.‬
‫אלו חתיכות עוגה.‬
‫"שאשים נייר אפייה?‬ ‫אני לא אשים נייר אפייה."‬
‫מעולם לא חשבתי שאמות בגלל אפיית עוגה.‬
‫זה נהדר.‬
‫אבל אני מת.‬
‫יש!‬
‫אוי, לא!‬
‫נותרו לכם 15 דקות.‬ ‫-למה יש כאן כל כך הרבה חורים?‬
‫כי יש לי חורים בידיים.‬
‫אלוהים, זה נראה כמו עוגה.‬
‫אני עושה דברים. בסדר.‬
‫יש המון פרטים.‬
‫אני מנסה ליצור ארוניות. אלוהים.‬
‫נראה שיש לי בעיה.‬
‫אחרי שהשתמשתי במיקרוגל,‬
‫לבצק העוגיות לא הייתה הצמיגות הנכונה.‬
‫אני אשתמש בקרקרי גרהם.‬
‫הם נראים כמו… ארוניות.‬
‫נותרו שלוש דקות!‬
‫בסדר. אנחנו מסוגלים. אפשר לתקוע את זה כאן.‬
‫בסדר.‬
‫קצת כתום כאן…‬
‫אנחנו נכנסים לעניינים כאן. יש לו טוסיק!‬
‫יש כדורים קטנטנים בכל מקום!‬
‫אלוהים.‬
‫הלב שלי פועם ממש מהר.‬
‫דקה אחת, אנשים!‬
‫אלוהים.‬
‫חמש, ארבע, שלוש, שתיים, אחת. סיימתם!‬
‫קנדיס, בואי ניזכר‬ ‫בעוגת קרב נשף האלווין שניסית להכין‬
‫ונראה את עוגת קרב נשף האלווין שהכנת.‬
‫הצלחתי!‬
‫אני חייבת שביצעת בחירה‬ ‫נועזת בקשר לפנים. רק עיניים.‬
‫למעשה, זה מתחיל להיראות כמו ברווז.‬
‫בסדר.‬
‫זאת את.‬ ‫-ראשית, אף פעם לא הרגשתי יפה יותר.‬
‫הדמויות הקטנות הן… כלומר, הן כאן.‬
‫הן קרובות מדי לשמש. הן נמסות.‬ ‫-כן.‬
‫הפעם הלכתי על טעם ולא על מראה.‬
‫זה בסדר, קנדיס, אנחנו נהנים ממך.‬ ‫אני אשלח אותך בחזרה לעמדה שלך.‬
‫טוב, ג'יאני.‬
‫אני רוצה רק לומר שאני מתנצל מראש.‬
‫לא התכוונתי לפגוע בך בצורה כזאת היום.‬
‫ג'יאני, תראה לנו מה הכנת.‬
‫הצלחתי.‬
‫בסדר. ואו.‬
‫נראה שהם נלחמים על גבי ענן.‬
‫כן. ונראה שלמרי יש שפם.‬
‫זה הפה שלה?‬ ‫-פה. כן. נאלצתי לאלתר.‬
‫הכול שם.‬ ‫-אוי ואבוי.‬
‫כשראיתי את הפנים האלה מוצמדים לעוגה,‬
‫חשבתי, "הוא עשה ניסיון עם הפנים שלו קודם".‬
‫אבל זאת הייתי אני.‬
‫ובאמת, זאת הגרסה של מיגל שאני זוכרת.‬
‫אז את מסכימה. זה נראה כמוהו.‬ ‫-זהה.‬
‫ג'יאני, התגלגל בחזרה לעמדה שלך, בבקשה.‬ ‫-אלוהים.‬
‫טוב, לז'אן.‬
‫נראה איזו מין עוגה את הכנת.‬
‫הצלחתי!‬
‫הפנים האלה.‬
‫הם נהדרים.‬
‫זה נראה בדיוק כמוך.‬ ‫-בטח.‬
‫.אהבתי את הצבע של העוגה שלך. הוא כיפי.‬
‫יופי!‬ ‫-הגבות האלו עבות!‬
‫זה היה עיפרון קישוט לעוגה, לא עיפרון גבות.‬ ‫-בסדר.‬
‫העוגיות שלך נראות מטורפות.‬
‫ג'יאני נראה הרבה יותר נשי ממני.‬
‫הוא נראה נפלא.‬
‫השניים הקטנים ההם שמעלה שיכורים לגמרי.‬
‫טוב, כעת תחתכו לנו פרוסה ערבה לחך‬
‫מעוגת קרב נשף האלווין שלכם. קשה לי לחכות.‬
‫ערבה לחך?‬ ‫-אני לא יודעת.‬
‫החלטתי להיות אופטימית, לא ראליסטית.‬
‫תודה, ניקול.‬ ‫-זה מתיש.‬
‫באמת חרגתי מהמתכון.‬
‫עשיתי דברים יצירתיים.‬
‫אני עדיין חושבת שאולי אנצח בזכות הטעם.‬
‫קנדיס, את ראשונה.‬
‫לדעתי שמת את קרם החמאה‬ ‫כשהעוגה הייתה חמה עדיין,‬
‫אז קרם החמאה חלחל לתוך העוגה.‬
‫זה הפך את העוגה למתוקה קצת יותר. אני בקטע.‬
‫אהבתי שחרגת מהמתכון.‬
‫הוספת כמה אגוזי לוז.‬ ‫-כן, אגוזי לוז.‬
‫אהבתי שיש לנו שכבה בתוך העוגה.‬ ‫סך הכול, את יודעת, היא נעימה לאכילה.‬
‫אני לא יודעת למה, אבל זה מזכיר לי‬ ‫דגני בוקר עם מרשמלו כשהייתי קטנה.‬
‫נכון.‬
‫המרקם מבלבל אותי, אבל זה לא רע…‬
‫בהכרח.‬
‫תודה, קנדיס.‬ ‫-בשמחה.‬
‫נעבור לג'יאני.‬
‫אלוהים.‬
‫טעמת את הפרצוף שלך?‬ ‫-כן.‬
‫זה משפט שאנשים לא אומרים הרבה.‬
‫אכלתי את האף שלי.‬ ‫-עוד משפט כזה.‬
‫אשר לעוגה, היא די לחה בכמה חלקים.‬
‫באחרים היא מתפוררת ובאחרים היא פריכה.‬
‫כמה ביסים היו טעימים, וכמה לא.‬
‫כן.‬
‫אתן זוכרות שג'יאני שם‬ ‫ביצים וחמאה בתוך המיקרוגל‬
‫בתחילת העבודה, כדי להמס אותה?‬ ‫-כן.‬
‫ואולי פורר קצת את הביצים?‬
‫אולי הגית משהו חדש לגמרי.‬
‫אפשר לקרוא לה "עוגת הביצים המקושקשות"?‬
‫זאת אומרת שהיא טובה, או…‬
‫כן.‬
‫זה בסדר. אתם לא חייבים לענות.‬
‫תודה, ג'יאני.‬
‫לז'אן.‬
‫אלוהים, זאת עוגה.‬
‫זאת ממש עוגה.‬
‫אלוהים.‬ ‫-מה קורה ל"הצלחתי!"?‬
‫אני לא יודעת!‬ ‫-העוגות אמורות להיות גרועות כל הזמן!‬
‫אני ממש מתרגשת לאכול עוגה כרגע,‬
‫ואהבתי את המרקם, ואהבתי את הטעם.‬
‫זה מטורף. אני מנחה את התוכנית‬ ‫כבר שש שנים שלמות, לדעתי.‬
‫אני באמת חושבת שזאת‬ ‫הפעם הראשונה שאכלתי עוגה.‬
‫עוגה ממש אמיתית, כך שחשבתי,‬ ‫"זאת עוגה, ללא שמץ של ספק". כן?‬
‫את צודקת.‬ ‫-חי נפשי.‬
‫העוגה טובה, אבל…‬
‫עליי לומר שהטעם שלה לא ממש חזק.‬
‫העיקר בבישול הוא להפוך אותו לשלך.‬
‫הוספתי קצת אבקת רום לתערובת העוגה.‬
‫אני הייתי שמה עוד קצת, אבל נראה לי‬ ‫שדרישותיך גבוהות. היא ממש הכינה עוגה.‬
‫פשוט, בעזרת צעד קטן אחד נוסף,‬ ‫היא הייתה יוצאת מן הכלל. לזה התכוונתי.‬
‫תודה לכולכם.‬
‫טוב, זכרו שמי שינצח‬ ‫באתגר הזה יזכה ב-10,000 דולרים‬
‫ובגביע של "הצלחתי!"‬
‫וס!‬
‫- הוק, "קוברה קאי"‬ ‫וס, תוכנית פופולרית פחות -‬
‫זה אחיך הבינארי.‬ ‫-יש לי פלאשבקים.‬
‫טוב, מרי, משגר המזומנים מוכן אצלך?‬
‫לגמרי.‬
‫ז'אק?‬
‫אופים, כולכם הכנתם עוגות מעניינות מאוד.‬
‫אז המנצח הוא…‬
‫לז'אן.‬
‫הצלחתי!‬
‫כן, לז'אן!‬ ‫-יש!‬
‫אני ממש מוכנה ללכת הביתה‬ ‫אל הגורה שלי ולומר לה שתהיה לה חצר.‬
‫לכלבה שלי תהיה חצר.‬
‫אני אצלם תמונה.‬
‫בדיוק ככה!‬
‫טוב, עד כאן פרק זה של "הצלחתי! האלווין".‬
‫במילותיו המחוכמות‬ ‫של דניאל לרוסו, "אנו בועטים במתחרים"!‬
‫תרגום כתוביות: עמוס דיאמנט‬