SERIÁL NETFLIX
Ahoj, drahoušci, a přeju šťastný lov.
To jsem já, Nicole. Mám na sobě kostým pro dnešní halloweenské Nailed It!
Pekařskou soutěž, ve které natahujeme ruku po sladkostech,
ale dostáváme hrst kamení.
Tři amatérští pekaři dnes přijmou výzvy
inspirované divokým a náladovým světem Umbrella Academy.
A než nastane apokalypsa, vyhraje jeden pekař 10 000 dolarů.
Pojďme se seznámit…
Nicole, přicházím z budoucnosti. A…
Bože, je to zlé. Poslouchej, ať se stane cokoli, nejez ty dorty.
Ale to je naše práce! Co…
Nicole, seznámíme se s pekaři?
Jejda. Nevím, co se děje, ale jistě.
Já nevím, Jacquesi.
Jsem Charles a jsem neonatolog, takže léčím miminka.
Mám nabitý diář, takže pečení je pro mě příjemný relax
na závěr dne.
Panebože.
Jestli dělám chyby?
Rozhodně. Ale myslím, že moje díla jsou většinou jedlá.
Ale onehdy jsem rodině náhodou přivodil otravu jídlem.
Ale ne pečením. Byla to brokolice.
Jsem Erika a jsem spisovatelka a samoživitelka.
Ráda peču se svými dětmi,
ale moje pokusy zřídka dopadnou podle plánu.
Ale ne, dotkla jsem se ho rukou od krému. To snad ne.
Chci vyhrát Nailed It!, aby si moje děti myslely, že jsem hustá.
Moje poslední šance.
Jsem Tao a jsem poradce pro přijímací řízení.
Lidi mě popisují, že jsem jako paprsek slunce, sotva někam vejdu.
Bože. Je to pravda!
Jsem tu, abych na sebe mohl být hrdý, že jsem to dokázal.
Proto tam píšou střední rychlostí.
Rozhodně to dám.
Nebo dal? Rozhodně to dám?
Říkám to správně?
Panebože. To nic, uklidni se. To je dobrý.
- Tak jo. - Ahoj.
Všiml sis, že to tu vypadá jako v Umbrella Academy?
Slyšel jsem zvěst.
Miluju Umbrella Academy.
Několikrát jsem skoro plakal. Všichni tam pořád málem umírají.
- Je to super. - Skvělá recenze.
Přeju veselý Halloween, pekaři.
A moje veselí mi pomůže najít jedna z hvězd Umbrella Academy,
- Emmy Raver-Lampmanová. - Ahoj!
- Díky, že jsi přišla. - Jsem tady moc ráda.
A pomáhat se záchranou časoprostorového kontinua
mi bude cukrář a čokolatiér Jacques Torres.
Žijeme ve vesmíru plném rizik.
My dnes budeme riskovat tím, že ochutnáme vaše dorty.
- To bylo vážně dobré. - Vidíš?
Ta práce s rekvizitami. Bylo to elegantní. Profesionální.
Pekaři, první na řadě je Pekařova volba.
Za strašidelných říjnových večerů
si rádi pochutnáváme jen na jedné věci.
Na čerstvém donutu, že?
- Ano. - Ano.
Vnesete nám sem vůni smaženého těsta při tvorbě…
Panebože.
…Griddyho donutů s akční postavičkou!
Ano. Klasická chuť s podivným nádechem.
Roztomilé děti z Umbrella Academy v donutech.
Máme tu Číslo Pět, cestovatele v čase.
Klause, médium, které mluví s mrtvými.
A samozřejmě velmi přesvědčivou Allison.
Jsem vyděšená.
Všechny jsou vytvořené ze sladkých donutů.
Postavičky jsou z modelovací čokolády a fondánu.
Eriko, nechám tě si vybrat jako první.
Vezmu si Číslo Pět, protože pije kávu, a já kávu miluju.
- Tao. - Já si beru Allison.
- To je čest. Už můžu do důchodu. - To ne, musíš platit složenky.
- Charlesi, tobě zbývá… - Klaus.
- Jo. - Jo.
Tak jo, pekaři. Máte 45 minut a začínáme právě teď.
Běžte! Jdete špatně!
Nesahejte na to! Tamtudy!
Ty už jsou hotové!
Jo! Tak jo.
„Udělejte donut.“
To bylo ladné.
Pomozte mi někdo! Potřebuju pomoc. Dělám si legraci.
Tak jo, Jacquesi, jak bys tenhle donut dělal ty?
Při této výzvě si pekaři budou přát, aby měli superschopnosti.
Nejdřív by měli udělat těsto.
Pak vykrojit a osmažit donuty a vyrobit si polevu.
Pak donuty namočit a vytvořit hlavičky a části těla.
Konečně by své superhrdinské koblihy měli sestavit a dozdobit.
Někdo se snaží dát na donut můj obličej.
To je vážně lichotka. Jako: „Bože, mě? Děkuji.“
Tak jo. Kolik mléka? Kolik… Ne, neusínej mi!
Hrnek mléka.
V životě jsem donuty nedělala. Mám z toho strach.
Je tam hodně bublinek.
V 60 % případů je moje jídlo jedlé.
S takovou pravděpodobností můžu řídit i auto.
Jak vypadáš? Vypadáš jako těsto?
Nasypu tam tohle.
To je ono. Jasně že musím dělat donut!
Jedinou věc, kterou jsem odpověděl na: „Co bys nechtěl dělat?“
Proč jsem to řekl? Teď musím udělat donut.
Proč se to snaží utéct?
Zatlačím to zpátky.
- Tao. - Jo.
- Dává do toho celou svou váhu. - Musíte přitlačit.
Vlastně to těsto zpracovává dobře.
Mlátí do něj. Není příliš hutné.
Nemůžu uvěřit, že můžu péct pro Emmy.
Budu ječet jako holka. Jsem její fanda.y
Pak mi došlo, že to musím mít dokonalé,
protože sedí přímo přede mnou.
Je tam spousta detailů.
To nevypadá dobře.
No nazdar.
Vykrojte na pomoučeném povrchu.
Vykrajuju.
Máme tu i jeden větší. Jako zálohu.
Nevím, k čemu je tohle, ale zkusím to.
Nemám ponětí, jak silné to udělat.
- On to vyřezává. - Cože?
Má extra silnou vrstvu těsta.
Když jsou moc silné a musíš je smažit déle, spálí se?
Když je těsto moc silné, nepropeče se, chápete?
Musíte je nechat déle a můžou příliš zhnědnout.
Příliš zhnědnout?
- To nejde. - Být příliš hnědý není vůbec špatně.
Tak jo. Možná budou trochu…
- Spálené. - Spálené?
- Spálené. - Dobře.
Tak jo. Pro jistotu udělám tři.
A teď je tam prostě strčím.
Tak jo.
Nechci se spálit.
To podle mě ještě nebude. Budeme potřebovat jinou mísu.
SEZNAM JE NEKONEČNÝ.
Tak jo.
A už se to smaží!
Tak jo. Vypadá to docela dobře.
Otočíme je.
Vypadají jako donuty.
Tak se mrkneme.
Fuj, ještě nejsou.
Tak jo, tohle je hnus.
- Syrové nechcem. - Plán B.
Syrové donuty vám nedám, to je nechutné.
Děkuji, že to uznáváš.
Tahle show mě sužuje a ničí.
Jsou jako moje miminka. Jsou nádherné.
Voní to dobře. Voní to tu jako donuty.
Nicole, Charles už svoje donuty vytáhl
a podle mě je nesmažil dost dlouho.
Ale to ne.
- Zapomněl jsem na barvu! Barvu! - Mrknu na tenhle.
Protože tys byl nejhezčí ze všech.
Teď už je trošku připečený.
- Hele, Tao je má tlusté… - Vypadají jako muffiny.
Vzadu jsou trošku tlustší.
Snad se nebudou dívat dozadu.
Rychle zchladit.
Zbývá 19 minut.
PAVOUČÍ NOHY
Váš seriál vychází z komiksů, že?
Ano, od Gerarda Waye, zpěváka My Chemical Romance.
- My Chemical Romance miluju. - Jasně.
- Znáš My Chemical Romance? - Ne.
Něco ti od nich pustím.
NEMŮŽEME HRÁT JEJICH HUDBU KVŮLI AUTORSKÝM PRÁVŮM.
TAKŽE TU MÁTE TOHLE!
(HRAJE ROCKOVÁ HUDBA)
Líbí se ti?
Začneme třemi hrnky moučkového cukru.
To bude modrá. Jo. Jedna. Dvě.
Počkat. Barvivo.
Je tu barvivo?
Všichni dělají polevu. To je ale sen.
- Tak tohle teď dělají? Fajn. - Ano.
Pokud je moc hustá, přidejte mléko.
Jsi moc hustá?
Tohle je těžké. Musí mít dokonalou směs mléka a cukru.
Pokud bude moc tekutá, steče, pokud moc hustá, nepřichytí se.
Dokonalá rovnováha. Chápu.
Je to žlutá? Tohle rozhodně nevypadá dobře.
V jejich podání to vypadalo jednoduše. Ne! Takhle to nemá vypadat.
To vůbec nefungovalo.
- Má tu polevu moc hustou? - Ano, možná tam má málo mléka.
Panebože. Teď přichází panika.
Drž se. Prosím.
Vypadá to moc tekutě. Co teď s tím?
Panebože, ta poleva měla být bílá.
Tak, a je fuč. Tao právě zjistil, že poleva měla být bílá.
Budeš dělat novou polevu?
Přesně tak. To je v pohodě. Pěkně podle instrukcí.
- Věřím ti. - Tak jo.
- Dělej. - Už byste měli zdobit.
Ne, musím si kýchnout?
Bože.
- To bylo super. - Kýchá nejlíp ze všech.
Jak se to používá?
Jak to, že ji mají tak bílou a přitom jim nestéká?
No teda, zbývá devět minut.
Bože.
Dělám malý deštníček.
Charles kreslí logo Umbrella Academy.
To dobře znám.
Jak vypadá hlava?
- Kriste. - Eriko, jak to jde?
Vypadá jako sova, ale tak asi Číslo Pět nevypadá.
Jako kdyby člověk, co nikdy neviděl člověka,
vyráběl něco, co má vypadat jako člověk.
Je to děs.
Jde ti to, Eriko.
Tobě taky.
Charlesi, čím se živíš?
Pracuju na novorozenecké JIPce.
- Jsi zvyklý pracovat s malými věcičkami. - To je pravda.
- Už tě někdy nějaké miminko štvalo? - Ne.
Nějaké malé, co ti lezlo na nervy?
Ne.
Tak jo. Fajn.
Moje práce se pečení podobá…
Řekněme, že pokud maminka nemůže miminko dopéct do termínu sama,
pomáhám ho dopéct, dokud není připravené jít domů.
Chápete? Zní to trochu divně, ale je to tak.
Tady má svoje kadeře. Vypadá dobře. Panebože.
Emmy, podívej, Tao začíná dělat tvoji hlavu.
- To je pokrok. Skvělá zpráva. - Jo.
Vypadá to dobře.
Zbývá jedna minuta!
Malé kalhoty.
Špičaté boty.
Taovy nohy začínají vypadat, jako když na Zlou čarodějnici z Východu spadl dům.
Jo, vidím.
À la Umbrella Academy.
Bože, má šíleně dlouhý krk.
Nemá bradu.
To bude lidi strašit ve snech. Nesmí to dětem ukazovat.
Tak jo.
Dobře. Paráda.
Ty ruce jsou fakt složité.
Podpatky nejsou pro mě.
Pět, čtyři, tři, dva, jedna.
Konec!
Panečku, donuty s akčními figurkami. Mňam!
Tlačí mě boty.
Připomeňme si donut s Klausem, o který ses pokoušel.
A ukaž, co jsi vytvořil ty.
Dal jsem to!
No tedy. Dobrý.
Ty ruce, to je divočina.
Jedna je kratší než druhá, to je super. Kdo má rád rovnováhu?
Já ne.
Ty ruce jako by dělaly: „Čau, jak je?“
To je typický Klaus.
Líbí se mi ta bradka jako kornout na zmrzlinu.
Že jo?
Uvidíme, co se stane, až mu uříznu hlavu.
Omlouvám se.
- Nicole, vidíš to, co já? - Je trochu nedopečený.
- To nemusíte jíst. - Dáme si to okolo.
Jak to může být nedopečené a přepečené zároveň?
Bylo to fajn a pak to chutnalo jako těsto. Ale ten začátek byl dobrý.
Nejbezpečnější způsob, jak udělat donut, je vyválet trochu tenčí těsto.
- Dobře. - Měl jsi ho moc silné.
- Dobře. - Pak je uprostřed nedopečené.
Moc vám děkuju.
Charlesi, musíme se podívat na další donuty.
Užijte si…
- Cestu. - Ano. Díky.
Dobře, Eriko. Pojďme si připomenout donut s Číslem Pět, o který ses pokoušela.
A ukaž, co jsi vytvořila.
Dala jsem to!
Tohle…
No teda. Hezky.
Má tak dlouhý krk. To je boží. Jako by byl napůl žirafa.
- Je Číslo Pět napůl žirafa? - Ne.
- Sakra. Těsně vedle. - Ale bylo hezké, že ses zamyslela.
U mě boduje to tupé.
Dřina.
Je dopečený?
Malinko nedopečený, ale ne moc.
Je to trochu těstovité.
Ta poleva chutná jakoby modře.
Ale? Teď jsem ji měla a modrou jsem necítila.
- Možná chutná spíš jako cukr. - Přidala jsi málo mléka.
- Dobře. Děkuji. - Ale jinak je to dobré.
Tak dobrá. Nashle, Eriko.
- Nicole. - Máme před sebou další donuty.
Tak jo, Tao.
Připomeňme si donut s Allison,
který ses snažil napodobit. A Tao.
Ukaž nám, co jsi vyrobil.
Dal jsem to!
Pane na nebi.
Podívej se na sebe.
Koukněte na mě!
Asi jsi byla dlouho na sluníčku.
Podívej.
Ukážeš nám ji zezadu?
To je něco!
Ten macatý zadeček mě vážně dostal.
Proboha.
Je propečený až dovnitř?
Máme donut.
- Dobře, Tao. - Tao, skvěle. To chce pořádnou oslavu.
Panebože, jde do tuhého.
Je to dost křupavé.
Mně to chutná.
Co se stalo s polevou? Byla moc tekutá, nebo…
Nejdřív jsem udělal špatnou barvu. Takže jsem to tam naházel znovu.
Asi tam nebylo dost moučkového cukru.
- Aha. Dobře. - Jo.
Ale mně se to docela líbí.
Náhodou se ti to povedlo a mně to přijde fajn.
Čeká nás těžké rozhodování.
Ale nejdřív si musíme sednout, protože ty boty se mě snaží zabít.
Myslím to vážně.
Tak jo.
- Jdeme. - Sbohem, Číslo Tři.
Jacquesi, který pekař nám naservíroval nejchutnější donut?
Všichni dnešní pekaři nám naservírovali slušné donuty.
Ale donut musí být propečený až dovnitř.
Takže vítězem je…
- Tao. - To není možné! Cože?
Emmy. Řekni Taovi, co vyhrál.
Tao, všichni agenti Komise tě budou pronásledovat,
až uvidí, žes získal tuto sadu na pečení.
Jo. Hezky.
A taky dostaneš úžasnou zlatou pekařskou čepici Nailed It!
- Pořádný dřep. - Perfektní.
Výborně. Skvělá práce. Ale je čas posunout se dál.
DEJ TO, NEBO VZDEJ TO
Je čas na výzvu „Dej to, nebo vdej to“. Emmy připraví půdu.
Na dalším dortu jsou dva obludné obličeje.
Pokud na halloweenské koledě uvidíte, jak se k vám blíží tihle dva… utečte!
Dobroty nedostanete a triky nepomůžou. Jen a pouze teror zažijete při výrobě…
Panebože.
Tohoto dortu s Hazelem a Cha-Chou!
Panebože.
Ano. Tahle dvojice neúnavných masových vrahů,
kteří zabijí každého, kdo se pokusí ohrozit časovou osu,
bude nyní zvěčněna ve fondánu.
Tento dort se skládá z aktovky Komise z vrstveného dortu s krémem
zdobeného fondánem a modelovací čokoládou.
Na aktovce jsou ikonické masky Hazela a Cha-Chi,
což jsou polystyrenové koule potažené modelovací čokoládou
a umístěné na konstrukci, která je drží nahoře na dortu.
Charlesi. Ach bože, ten tvůj donut. Tak trochu tragédie.
Takže jsme ti chtěli trochu pomoct.
Emmyina postava má v seriálu jednu speciální schopnost.
Když někomu řekne: „Slyšela jsem zvěsti,“
a řekne mu, o co jde, dotyčný to musí udělat. Například:
Jacquesi, slyšela jsem zvěsti, že rád štěkáš jako pes.
K čemu všemu my tohohle dospělého muže přinutíme.
- Líbilo? - Bylo to vtipné.
Na svém místě najdeš Tlačítko zvěstí.
Zmáčkni ho, a tvoji oponenti musí zastavit
a po tři minuty dělat, co jim řekneme.
- Jo, super. - Panebože.
Jo. Je mi to moc líto.
V sázce je deset tisíc dolarů a máte na to 90 minut.
A ty začaly.
Říkám, že už začaly.
Jsou pryč.
Dortová směs!
Nemůžu tomu uvěřit.
Ale teď šílím z toho dalšího dortu.
Vezmu si jednu. Ne, vezmu dvě.
Potřebuju jednu. Vezmu dvě. Uvidíme.
Dělal jsem nanejvýš dvouvrstvý dort.
Nic víc. Dvě vrstvy. Víc neumím.
To je všechno.
Jacquesi, jak bys ten dort udělal ty?
Dort je jen ten kufřík. Všechno ostatní jsou dekorace.
Nejdřív musí smíchat tekuté a sypké přísady
a nezapomenout na lískooříškovou pomazánku.
Zatímco se korpusy pečou, připraví si krém.
Potom z polystyrenové koule a barevné čokolády
vytvoří masku Hazela a Cha-Chi.
Nakonec složí vrstvy dortu a potáhnou fondánem.
Pak sestaví celý dort a přidají všechny detaily
na svůj k smrti dobrý dort s Hazelem a Cha-Chou.
- Bum. - Cha-Cha.
- Hazel. - Brnkačka?
Jo. Brnkačka.
To je ale spousta vajec.
„Tekutiny smíchejte v misce.“ Ještě že jsem si to přečetl.
Tak jo.
V tomhle kole zaválím.
Rozhodně se ujistím, že mám propečené korpusy.
- „Zaválet“, existuje to? Dobře. - Jo.
Dva najednou.
Nejsem obyčejný táta. Jsem hustej.
Tak jo. To zvládnu.
- Tao. - Ano.
Jak pečlivě se řídíš těmi pokyny?
Píše se tam „tekutiny smíchejte v misce“.
Snad to čtu správně.
Hlas stoupl do falzetu, takže lháře máme tu.
Jo.
Bože. Teď jsem nervózní.
Nebuď nervózní. Sotva jsi začal.
To je pravda.
Nešetři na tom. Nechceš, aby se to přilepilo.
Ať to nelepí.
Teď udělám tenhle.
ALE MUSÍŠ VYMAZAT OBA, TAO.
Proč je to tak husté?
Zdá se mi to, nebo mají všichni tři pekaři límečky a kravaty,
jako odkaz na Umbrella Academy?
- Jsi velmi všímavá. - Perfektní na Halloween.
Když tu pomazánku sním, diskvalifikují mě.
Jsem zklamaná, že jsem napoprvé nevyhrála,
ale vím, co musím udělat.
Musím pořádně propéct svoje korpusy.
Ještě pořád mě to štve.
Mám strach, že se mi korpusy přilepí.
Teď mám rozhodně vymazané i plíce.
Použiju prst. Všem se moc omlouvám.
Ruce jsem si teď myl.
Máslový krém je nejlepší. Mám radost, že budu dělat máslový krém.
Nedám to ostatním jen tak.
Proboha.
Mám křeč.
- To je ono. - Udělám to přesně podle receptu.
Dva.
ŽÁDNÝ VTIP… TO JE ZKLAMÁNÍ.
Dnes budeme mít na sobě hodně moučkového cukru.
To je vážně dobrota.
Snědl jsem třpytky.
Dobře, možná tě budu ještě potřebovat…
Nevymazal jsem ten druhý plech. Ale ne!
Tak jo. To napravím.
- Zapomněl jsem ho vymazat. - Co budeš dělat?
Budu improvizovat.
Jdeme na to.
Ano. Ještě nebyl upečený. Díky!
To asi nebude dobrý nápad. Ten korpus se neupeče správně.
Teď už bych radši začal od nuly.
No nazdar.
To dáme. Hlavně klid.
Zbývá 55 minut.
No teda. Tak jo.
Potřebuju tuk a fondán na výrobu masek.
Růžový fondán? Budu potřebovat spoustu věcí.
Černá a růžová!
Začnu pracovat na tomhle.
Nechci, aby mi to padalo na dort.
Bude tu nepořádek.
Co…
- Charles drhne… - Hladí ty koule.
Charlesi, prosím, řekni mi, co se tam děje.
To není normální?
Fondán se údajně nelepí na polystyren,
ale na kukuřičný sirup ano.
- Je to pravda? - Jo.
To ti někdo řekl, nebo ses to naučil u porodů?
Tam se to rozhodně hodí.
To jsou divná líčka.
O ty se tu pokoušíme. Zkusím to vyválet.
Nejsem umělecky založená.
Vůbec to nebude vypadat tak, jak by mělo.
Nakreslila jsem panáčka a neteř mě pohladila
a řekla: „Dobrý pokus.“ Má čtyři roky.
Co to sakra je?
Tao, kolik fondánu jsi na tu hlavu použil?
- Celé balení? - Sakryš, psali tam půlku?
Čím větší váhu dáte na dort, tím spíše hrozí kolaps.
A dort udělá…
Tady musím dát ještě trochu.
Třicet sedm minut.
Tak jo, trochu to pozdržím.
S čokoládou jsem nikdy nepracoval.
S fondánem jen málo. Potřebuju veškerou pomoc.
Asi jsem slyšel zvěsti.
Eriko a Tao, musíte přestat péct.
Máme tu zvěsti.
Já budu pokračovat.
Eriko, slyšela jsem zvěsti, že umíš moonwalk.
- Jo! - Ano.
- Tak jo. Dobře. - To je ono.
- Tao. - Ano?
- Slyšela jsem zvěsti… - Bože. Řekla to.
…že umíš mluvit jako čarodějnice.
Neumím mluvit jako čarodějnice. Vůbec nevím, o čem to mluvíš.
Ne.
Eriko, slyšela jsem zvěsti, že umíš kvokat jako kuře.
Předveď nám bramboru.
- Cože? - Jsem brambor na zemi.
Právě mě někdo sebral.
Teď jedeme domů.
Eriko, udělej hvězdu.
Právě jsem měla operaci kyčle. No tak!
Můžete se vrátit k práci.
Voilà!
Jo!
- Ano. - Jo!
Jupí.
Svobodné mámy bodujou!
Proč jsi tak tekutý? Já to nechápu.
Co jsem udělal špatně?
Tao, jak ti to jde?
Moje korpusy jsou pořád syrové.
Bojujeme. Pořád jenom bojujeme.
Jak to mám provlíct a jak to má držet pohromadě? Cože?
- Dobře. - Co je to za dort?
Oříškový.
Jasně, jako Hazel.
- Voní hezky. - To ano.
Voní to báječně.
Každý ví, že máslový krém je v kurzu.
Tao, jak to jde?
Potřebuju jen dvě hodiny navíc, pokud to jde.
Ty nedostaneš.
- Eriko, co ty? - Panikařím.
Křupou jako krutóny.
Jo, vypadají trochu… přepečeně, když to řeknu jemně.
Aha. Rozumím.
Pořádně to natřu krémem,
snad to ty suché korpusy trochu vyrovná.
Více krému.
Teď.
Jo!
Dobrá práce, kámo.
Proč ses tak zlomil? Co se ti stalo?
Moje korpusy byly strašně dlouho nedopečené,
a teď už jsou moc.
Proboha.
Nejdůležitější je krém.
Máslový krém.
Hned to vypadá jinak.
Panebože.
Udělám tohle.
Nějak se to hroutí.
Ještě pět minut!
To je absurdní.
Takhle funguje čas, Charlesi. Je mi líto.
Ale ne. Kde mám všechny tyčky? Dobře.
Rozhodně nejsem připravená dávat to dohromady, to vím.
Tak jo.
Začala jsem všude strkat bonbóny…
To je pohroma.
Vypadá to jako dílo předškoláka.
Ne!
Tak jo.
Je to těžké. Už tam nechci přidávat.
Zbývá jedna minuta!
Je to příšera, a příšery jsou děsivé.
Jde o drobné detaily.
Rozpadá se to.
Pět, čtyři, tři, dva, jedna.
Konec.
Dokázali jsme to!
Co to děláš s těmi prsty?
- Jsem celý pozlacený. - Aha.
Nekoukám se, protože chci být překvapená.
Děkuji.
Tak jo, Charlesi. Připomeneme si dort s Cha-Chou a Hazelem,
o který ses pokoušel. A ukaž nám, cos vytvořil.
Dal jsem to!
To je roztomilé.
Nevypadá to jako kufr, spíš jako sportovní taška.
- Nebo polštář. Možná polštář. - Nebo polštář.
Barvy jsou, jak se to říká… trochu mimo.
- Hazelovi asi vypadly zuby. - Popral se s Cha-Chou.
Nevím, kdo vyhrál, protože dobití jsou oba.
Myslím, že jsi Mary J. Bligeové a Cameronovi Brittonovi udělal radost.
- Bože. - Dobře, Charlesi. Díky.
- Není vůbec zač. - Eriko.
Je to jako řídit nákupní vozík.
Trochu.
Tak jo. Ukaž nám, cos vytvořila.
Dala jsem to!
Víš…
Upřímně mě to překvapilo. Ty oční bulvy jsou děsivé.
To je…
Neměla jsem čas.
Vypadají skoro jako oči mouchy.
Jo.
Myslím, že tady je interpretace klíčová.
Eriko?
- Těším se, až ho ochutnám. - Děkuji.
Tao, pojď k nám.
- Neumím řídit. - Neshoď si ten dort.
Tao, ukaž, cos vytvořil.
Dal jsem to!
Tak jo.
Jsou vážně roztomilí.
Uvědomte si, jsou to zabijáci. Nevypadají jako zabijáci.
Jacquesi, kdyby tě v noci chtěli zabít,
- měl bys strach. - Ano, máš pravdu.
Líbí se mi, jak z té druhé hlavy čouhá tyčka.
Předtím nečouhala.
A ten kufr je trochu placatý.
Viděla jsem, žes použil dvě dvoukilová balení fondánu,
a možná i třetí na ten kufřík.
- Takže ten dort má možná 17 kilo… - Jo.
Ale vypadá, jako by ho dělalo dítě. Takže…
- Ale tak rozkošným způsobem. - Stěr!
Dobře.
Vrať se na své místo.
Teď nám prosím ukrojte krásný kousek dortu.
Víte, co uděláme?
Sedneme si. I když já to nepotřebuju, mám pohodlné boty.
Tak jo.
Chtěla jsem být hustá máma pro své děti. To se asi nepovedlo.
Můj dort vypadá jako dílo posedlého batolete,
co chce někoho strašit. Takže myslím, že je spíše rozesměju.
To je taky super.
Charlesi, jsi první na řadě.
Tohle je pořádný kus.
Přeju dobrou chuť.
Tak jo.
Máš velmi dobrý máslový krém. Chutná výborně. Mně tedy chutná dost.
Jacques se tu nacpává. Už si dal několik soust.
Krém je dobrý. Není moc sladký.
Korpus byl trochu sušší,
ale pokud se jí s krémem, je docela dobrý.
Já bych ocenila trošku oříškovější chuť,
ale celkově je to vážně dobré.
- Díky, že jste ochutnali můj dort. - Není zač.
Ale my musíme.
Eriko, jsi na řadě.
Rozpadá se, když ho krájíš.
- Takže bude asi suchý. - Chápu.
Esteticky opravdu vypadá jako vrstvený dort.
- To musím ocenit. - Díky.
Je trochu křupavější.
Ale mně to vyhovuje.
Myslím, že chutná celkem dobře. Zvlášť ne, ale spolu je to v pohodě.
- Tao, jsi na řadě. - Super.
Tenhle dort. Kristepane.
- To není dobré znamení. - Uvidíme.
Jak dlouho jsi ten dort pekl?
Asi 40, 45 minut.
- Čtyřicet pět minut na dort? - Odhadem.
- Pořád vypadal tekutě. - Jo.
Chuť tvého dortu je mnohem lepší než textura.
- Díky. - Doprostřed přidej více krému.
- Dobře. - Bude trochu vlhčí.
Jo.
Tak jo, pekaři.
Kdo vyhraje tuto výzvu, získá 10 000 dolarů
a Nailed It! halloweenskou trofej.
Wesi.
To je děsivé.
To je ale rozkošná trofej!
Paráda.
Úžasné!
No teda.
Dobře. Emmy, peníze máš připravené?
- Peníze. - Ano.
Nicole, máme tu zprávu od Komise.
S nejchutnějším dortem dnes vyhrává…
Charles!
Blahopřeju!
Dneska jsem to dal!
Můžeš si jít pro trofej, Char…
Promiň. Chtěl jsem jednu chytit.
Úplně jiná trofej na téma Umbrella Academy.
To je úžasný.
Charlesi!
Tuhle cenu si nechám až do smrti.
Musíme vás vyfotit.
To je děsivé.
To je pro halloweenské Nailed It! vše.
Naštěstí to bylo jen drobné narušení časové osy.
O HODINU POZDĚJI
Ale ne. Jdu příliš pozdě.
Co to udělali?
Překlad titulků: Veronika Kubíčková