EN NETFLIX-SERIE
Det är Nailed It Halloween!
Där kakorna börjar som söta drömmar men blir rena mardrömmen.
Jag är Nicole Byer, härskarinna över detta kaos.
-Bryt. -Vad?
-Det känns bra. -Det var nåt med lamporna.
-Vi tar om det. -Vem bestämmer…
Jag är Nicole Byer. Säsongen blir fylld av Halloween-bus
och några överraskningsbesök från andra Netflix-program.
I dag ska tre modiga bagare återskapa professionella desserter
med den läbbigaste av alla Halloweeningredienser: slem.
På spel står chansen att vinna 10 000 dollar.
Låt oss träffa…
Kan vi lugna oss?
Kan vi lugna oss med slemmet?
Det hamnar överallt! Hallå, Wes! Jag ser inte mitt vackra ansikte. Wes!
Jag heter Phil Janiszewski och är NO-lärare.
Jag började baka efter många års matlagning.
Jag är nybörjare när det gäller dekorering.
Jag försökte baka en bowlingkägla till min sons födelsedag.
Den såg ut som nåt tvivelaktigt. Inte så bra.
Helen Williams, pensionerad sjuksköterska.
Jag är här på grund av mina barnbarn.
Vi har bakat ihop i åratal och jag vill göra dem stolta.
För det mesta kan man äta det jag gör.
Jag är Justin Bethel. Jag spelar för New England Patriots.
Jag började baka när jag gick i high school.
Jag är van vid att tävla på hög nivå med publik.
Ett par medtävlande och några domare kommer nog inte att bekymra mig alls.
Glad Halloween, bagare. Är ni rädda än?
-Livrädd. -Jag börjar bli det.
-Justin, du spelar visst i NFL? -Det stämmer.
-Vilket lag? -New England Patriots.
Bor du…
…i New England?
Nej!
Åh nej. Den kommer de att använda.
Bagare, jag har en pumpagubbe som lyser upp mitt liv varje Halloween.
Konditorn och chokladmästaren Jacques Torres.
Bonjour allihop, och lycka till. Jag ser fram emot att se era alster.
Okej, titta vem som sipprat ut över domarbänken idag.
Det är skådespelerskan och komikern Chelsea Peretti!
Hälsa på de rädda typerna, Chelsea.
-Hej. -Hej.
Hej. Och välkommen till mig själv, för jag brukar inte vara här.
BAGARENS VAL
Okej, bagare. Till dagens Bagarens val
har vi ordnat en läskig uppgift.
Ansträng inte hjärnan när ni gör dessa
slemmiga Halloween-pumporna!
Herregud.
Vi har en sur, en läskig och en glad pumpa.
De slemmiga pumporna har en kärna av kolapopcorn
och kroppen är täckt av orange sockermassa.
Ögonen och andra detaljer är formade med chokladlera,
inklusive pumpalocket, som går att lyfta på
för att visa kolapopcornhjärnan inuti.
Slemmet på hjärnan är en jalapeñogelésås.
Åh, starkt.
Helen, vilken slemmig pumpa vill du ha?
-Jag är rädd. Men jag tar Suris. -Okej. Justin?
Jag tar den leende killen.
-Phil, då får du… -Den läskiga.
Ja. Sätt fart med kolapopcornen
för ni har 45 minuter och de börjar nu.
-Tack. -Det var så lite.
Då kör vi.
"Värm oljan på hög värme. Lägg några kärnor i grytan."
Jag ska göra popcorn först.
Jag fixar det här.
Okej, Jacques. Hur gör man det här?
Det första de måste göra är att poppa popcorn.
Håll popcornen varma i låg ugnsvärme.
Gör sedan kolan och jalapeñoslemmet.
Forma popcornbollen och täck den med sockermassa.
Använd till sist sockermassa och chokladlera
för att skapa ansiktet och alla små detaljer
som färdigställer pumpan.
Jag åt en skål jalapeñoslem till frukost. Vilket sammanträffande.
-Beklagar. -Så gott.
Jag hör att du poppar.
Jag poppar.
Jag hör det. Det händer.
Jag är inget Halloween-fan. Jag ser inte läskiga filmer.
Jag vill inte se nåt hoppa fram.
Jag tar det lugnt och inväntar julen.
Okej, den ska in här.
Den anfaller mig.
På Halloween har jag och barnbarnen en Nailed It!-utmaning.
Alla använder samma recept. Jag förlorar trots att de är 10 och 12.
Det är pinsamt.
Kärnorna får inte spräcka deras tänder.
Jag poppar!
Ute på djupt vatten, som vanligt.
Vi har en mormor med många års erfarenhet, en professionell idrottare från NFL
och så den här knäppa läraren.
Jag hoppas popcornen räcker.
Så ligger det till. Jag är redo. Sätt igång, bara.
Okej.
Jag ska ha grön färg.
-Jag har en fråga. -Oui.
Två tävlande satte popcornen i ugnen, men inte den tredje.
Problemet som kan uppstå är att popcornen är för kalla.
Kolan stelnar på grund av kylan. Är popcornen varma hinner man blanda.
Man måste värma upp.
Blanda i smörkolor och färg tills båda smält.
Blanda i smörkolor och färg.
Jag behöver kolor.
Hur går det, Phil?
Kommer den ända ner kanske den blir för het.
Jag vet inte om den mäter rätt.
Ja, det är jobbigt om ändan blir för het.
-Det ska vara mellanrum. Ja. -Det ska… Okej.
Sticker jag bara ner den här? Det är liksom…
Så där.
Det är inte… Det måste koka längre.
Vet du vad, Nicole? Helen verkar inte använda termometer.
Hur ska hon veta när kolan är klar?
Vad händer om Helen inte får rätt temperatur?
Den kan brännas eller koka för kort tid för att sockret ska karamelliseras.
Illa.
-Visar din 120 grader än? -Nej, jag är rädd att den bränns.
Tittar jag bort går det nog illa.
Phils termometer har åkt upp och ner i grytan,
så den visar fel temperatur.
För het temperatur ger för klibbig kola och knapriga popcorn.
Okej.
Gör slemmet.
Jalapeñogelé. Hela burken.
Jag har sockret och grön färg.
Okej, gelé.
Jag använder sån här hemma till plankor med charkuterivaror.
Charkuterivaror, ja. Jag kan det här med jalapeñogelé.
Här är mitt slem. Det ska hällas på de här.
Helen, är du gift?
Ja. En jättesnygg polis flyttade in i närheten av mig.
När jag hörde att han var singel knackade jag på och sa:
"Ska jag slicka på dina frimärken?"
-Helen! -Trettio år tillsammans.
-Trettio år? -Det är många frimärken!
Många frimärken, tjejen.
Den här går nog sönder när den blöta sörjan läggs i den.
Det är ungefär rätt storlek.
Justins popcornboll ser ganska kompakt ut.
Hans starka fotbollsarm mosar ihop den.
Han är ju van att hantera bollar. Fast den är inte fotbollsformad.
Jag vill inte tjalla, men Phil tillsatte choklad
som inte är med i receptet.
Det borde alltid vara tillåtet att använda choklad.
-Vad tycker ni? Alltid, överallt. -Tack.
Choklad borde förstås få vara med överallt.
Förr tillät man inte choklad på vissa ställen.
-Jaså? -Ja, den särbehandlades.
Den var inte likvärdig, fast man sa så. Nu fattar du.
Jag är dum. Jättedum. Tack för att jag fick komma.
Det blir ingen boll. De fastnar inte ihop.
Vet ni vad? Jag gör så här.
Vad gör hon? Det liknar ett degknyte.
Min stackars, sorgsna lilla pumpa.
Sexton minuter kvar!
Den blir hemsk!
Okej, jag har chokladlera. Jag behöver en näsa.
Jag försöker göra ögon.
Hur fäster man sockermassan?
Testa lite…
Fastnar den på vatten?
TIPS - DET GÖR DEN, PHIL!
Jag försöker bara åstadkomma nåt alls nu. Jag vet inte vad det blir.
Du är från Long Island. Har du varit i Jersey?
Varför skulle jag det?
-"Varför skulle jag det?" -Jag är från Jersey!
Det är en vacker delstat.
Jag vet. Jag fattar precis. Skräp överallt.
Håller man för näsan hela vägen klarar man sig.
VI ÄLSKAR DIG NEW JERSEY DU ÄR PERFEKT
Jag har mycket att göra och kort om tid.
Jag måste göra en mun på pumpan.
Det är dags för taktikbyte.
TAKTIKBYTE: 1) ÄNDRA PLANERNA I FOTBOLL 2) FIXA BAKMISSTAG
Vi fuskar med leendet.
Vet ni vad jag såg i skafferiet? Läppar.
Ge mig läpparna.
Jag känner mig som en plastikkirurg som ska fixa till patienten.
En minut kvar!
Okej. Tänder.
Herregud. Vad saknar jag?
Åh, min katt.
Jösses!
Locket.
Han har ansikte.
Fem, fyra, tre, två, ett. Ni är klara!
Usch, så hemskt.
Min smakar åtminstone gott.
Hej, Helen. Du skulle göra en arg, slemmig pumpa.
Visa oss resultatet.
Där satt den!
Vet du vad…
Han har en liten kyrkhatt.
Den är rolig, för den har mustasch.
-För att hedra… -Han har inte mustasch.
Nej, nej. Han är fransman.
Åh, han är fransk.
Han ser fransk ut. Baskern, mustaschen. Oui, oui, pumpa.
Okej, Jacques. Servera oss lite grinig pumpa.
Jag har nog aldrig upplevt sån här konsistens.
-Klibbig. -Jalapeñon känns inte.
Den smakar sött. Det syns att den består av popcorn.
Det är som när man tuggade papper i skolan för att göra små spottbollar.
Jag känner inte kolasmaken.
Utan termometer slutar man koka sockret innan det karamelliseras.
-Det är vad som saknas här. -Okej.
Okej, Helen. Vi säger adieu.
-Tack. -Merci.
Phil!
Det här är den läskiga pumpan
du försökte göra. Låt oss se pumpan du har gjort.
Där satt den!
Oj då.
Vi har lite candy corn-godis där.
-Jag tror det där är en spindel. -Ja.
Vad är det vita i ansiktet?
Det är också tänder.
Han har en mix av tänder.
Jag förstod inte alltihop. Tack, nu vet jag.
-Tack. -Vi smakar på den.
Jag skär.
-Okej. -Det är mer kola här.
Åh, nej!
Jag har just fixat tänderna. Hoppas du inte sabbar dem.
Nu kör vi. Oj då.
Att döma av minerna verkar det inte gå så bra.
Det är liksom slemmig?
Knaprig? Och nåt annat.
Du har kolan.
Jag tror att den blev lite hetare än 120 grader.
Det blir klibbigt och knaprigt att tugga.
Det liknar inget jag ätit,
och jag håller mig nog till min vanliga diet i fortsättningen.
Varför är det choklad i?
-Jag ville bara göra nåt extra. -Vi älskar överraskningar.
-Älskar det. Absolut. -Ja, varför inte?
Med det sagt, hejdå.
-Hej då, Phil. -Lycklig resa.
Justin!
Låt oss se den glada, slemmiga pumpan du försökte göra
och låt oss se pumpan du gjort.
Där satt den!
Ett Instagram-ögonblick.
Så roligt.
Hon har stora läppar, men saknar ögonfransar.
Hår, men ingen hel hårförlängning.
Det är den slätaste pumpan vi sett.
Bra tyngd.
Jag vet inte om jag kan acceptera att katten är en boll.
-Skär upp pumpan. -Nu kör vi.
-Rakt igenom ögongloben. -Oj, ja.
-Jacques Uppskäraren. -Jacques Uppskäraren.
-Får jag läpparna? -Tack.
Titta på Chelsea! Hon hugger in!
Herregud. Den är väldigt… kompakt. Jag gnagde på den som den där råttan.
Man känner inte hettan, bara…
-Men jag känner jalapeñosmaken. -Jag med.
Du har faktiskt gjort rätt. Bravo.
Okej, vi sätter oss.
Jacques, vilken bagare serverade
den godaste, slemmigaste pumpahjärnan nånsin?
En bagare lyckades verkligen med slemmigheterna.
Och den bagaren är…
…Justin.
Hallå! Tackar.
Chelsea, berätta vad han har vunnit.
Popcornfesten tar aldrig slut
när du tar hem det här popcornprispaketet.
-Oj. -Åh, popcorn.
Du får också den fantastiska gyllene bagarmössan från Nailed It!
Bra jobbat, men det är dags att gå vidare.
En utmärkt idé. Vi går vidare till dörr nummer två!
LYCKAS ELLER MISSLYCKAS
Låt Chelsea häva ur sig allt.
Det jag berättar måste hållas inom dessa
tre eller fyra eller kanske sex murar.
Ni är godkända för ett projekt av högsta säkerhetsklassen.
Det vänder sig kanske i magen när ni bakar denna…
Rymdvarelse-obduktion!
Jösses.
Han är en liten godbit. Och inte nog med det…
Åh, nej.
När han skärs upp sipprar slemmiga rymdvarelseinälvor ut.
Kolla.
Den här slemmiga tårtan är skulpterad av kokoskaka.
Täckt av sockermassa, med ögon, tänder och detaljer
gjorda av chokladlera.
Huden är sprutmålad med ätbar färg.
Insidan består av slemmig limekräm.
-Visst låter "limekräm" härligt? -Jovars.
Är ni på väg att få panik finns jag här.
Tryck på panikknappen, så hjälper jag till i tre minuter.
Det står 10 000 dollar på spel och 90 minuter
krävs för att göra den. Klockan har startat.
Den är så bra.
Jag tar av den så att jag kan koncentrera mig.
Jag vann första rundan, som väntat. I andra rundan får ni akta er.
Kokos.
Gå till skafferiet.
Okej.
-Hur skulle du göra rymdvarelsetårtan? -Jag älskar den här tårtan.
Först måste de blanda kaksmeten och smaksätta den med kokosmjölk,
sedan göra smörkräm och kladdig limekräm
och skapa armar och ben med puffat ris-godis.
Lägg ihop tårtan och täck med sockermassa
och fodra magen noga med choklad innan krämen hälls i.
Till sist ska de dekorera sin slemmiga rymdvarelse
och skapa en tårta som inte är av denna världen.
Jag försöker få in kakan i ugnen. Hur fäster man den här?
Jag måste lugna mig och läsa instruktionerna mer noggrant.
Blanda var för sig. Barnbarnen lärde mig det.
Men det är en gammal tant och två läckerbitar här.
TANTEN OCH LÄCKERBITARNA
Det går inte bra.
Två koppar kokosmjölk.
Ska det se ut så?
Det borde bli rätt mängd när den smälter.
Det ska bli rätt höjd på kakorna.
Kakorna får inte bli för låga.
Okej.
Den är tjock.
Jag gör smeten.
Jag tänkte hämta fyrkantiga formar i skafferiet,
men kanske kan spara tid om jag använder långpannor.
Det var ett tag sen jag gjorde tårta, men…
Det här får duga.
-Okej. -In med den första.
Helen, hur går det?
Det verkar gå bättre än i första rundan.
Grejen föll ner i…
-Vad händer? -Termometern föll ner i kakan.
-Hon förgiftar oss. -Är den borta?
-Ja. -Jag vill inte bli kvicksilverförgiftad.
Men det vill jag.
Vanten. Den vill vi inte heller äta.
Okej.
Nästa steg är att göra limekräm.
Det är första gången. Tillsätt socker, ägg och vispa limejuicen.
Jag vet inte vad limekräm är,
men jag kan följa receptet och få det att smaka gott.
Okej.
-Är du okej, Helen? -Jag är okej.
Okej.
Papperet fattar eld.
Alltid nåt.
Mitt gröna grejs blir tjockare.
Mitt kommer nog inte att tjockna, men jag hoppas det blir bra.
Ja, det är nog vad jag vill ha.
Liknar det en rymdvarelsesinälvor?
En timme kvar, bagare.
Det eskalerade snabbt.
Jag borde läsa i förväg. När sover vi middag?
Helen.
Får vi inte vila? Jag vill ringa en vän. Får jag köpa en vokal?
Okej.
Det här är inte alls bra. Nej!
Min smet svämmar över och dallrar.
Bränns nåt?
Ja, nåt har bränts.
-Nåt är hemskt bränt. -Ugnen fick en smakbit.
Det blev nog lite mycket smet.
Jag vet inte vad som händer där inne…
Jag behöver hjälp.
Det är panik!
Vad händer? Hade du för mycket smet?
Oj, vilken rök.
-Brände Justin något? -Nej. Jag ska lägga till en rökig smak.
Han bränner ugnen, minsann.
Brände du ugnen?
Och det luktar illa.
Det luktar riktigt illa.
Det är inte klar. Glöm det.
Ja, den var…
Din smet är för tjock. Ge den några minuter till. Stäng den.
Okej. Jag vill bara kolla.
Jag vill känna doften av varm vaniljkaka.
Ledsen. Du kom till fel program.
Den är okej. Nästan klar.
-Låt den gå en stund till. -Okej.
-Den ska vara luftig. -Ni är klara!
-Tack. -Lycka till.
Okej. Det går riktigt bra.
Jag försöker rosta lite kokos till smörkrämen.
Jag behöver nåt som förhöjer tårtan.
Rostad kokos.
Det blir nog det lilla extra.
Jag gillar lite textur mellan grejerna.
Kakan är nog klar.
Det här verkar mjukt nog att lägga i som det är.
-Hon lade i en hel bit smör i skålen. -Man måste väl smälta det lite?
Är den för full för att få plats?
Helen har det svårt med smörkrämen.
-Hur går det med smörkrämen? -Bara fint.
Skojade bara, det går fint.
Det låter bra.
Vilket intressant ljud.
Köksmaskinen är på gång. Den jobbar på.
Skålen är för full. Maskinen kan inte snurra.
Gjorde jag det där?
Jag vet inte vad jag gjorde för fel.
Hur går det med armarna, Helen?
-Har inte börjat. -Det är inte som lera.
Tårtan är väldigt naturvetenskaplig.
Tyvärr är jag bättre på fysik.
Fingrar, armar och ben. Det där hör till biologin.
Jag behöver lim eller nåt.
Trettio minuter!
När jag försöker trycka dit mer ramlar det andra av.
Fingrarna krävde ett taktikbyte.
Jag hämtar svart chokladlera, rullar små korvar
och sätter dit dem.
Det går riktigt bra nu.
Det här fastnar inte alls.
Nej!
Fasen!
Ni sa att det var ett roligt program. Ni ljög för mig.
-Hur går det? -Toppen.
Det är bara en. Herregud.
-Justin. -Vad är det?
-Kan du lära mig att tackla? -Visst.
Verkligen? Vem ska jag tackla? En kameraman?
Wes.
Wes, får jag tackla dig?
Lär mig att tackla.
Okej, Justin.
Det viktiga är att hålla upp huvudet.
-Upp med huvudet. -Var försiktig.
-Upp med huvudet, Wes. -Böj dig lite.
Så, ja.
Akta dig, Wes. Du är i fara.
Nu tacklar du.
-Ska jag bara slå omkull honom? -Ungefär så.
Okej.
Åh, herregud!
-Det var imponerande, Nicole. -Tack.
Oj, hörlurarna flög. Det där måste visas i slow motion.
Åh, herregud!
Åtta minuter kvar!
Jag är i knipa.
Okej, smörkräm.
Titta, vilken tjock smörkräm.
-Är det dåligt? Ja. -Den ser ut som gips.
Ni ska få smaka lite papper.
Jag skär upp och lägger i det.
Jag måste göra magen hård.
-Helen isolerar med sockermassa. -Det är väl bra?
Det går inte. De måste använda choklad för att krämen inte ska läcka ut i kakan.
-Så choklad är vattentätt? -Choklad är ganska vattentätt.
Jag har en chokladbaddräkt.
Det är en annan art.
Rymdvarelsen är…
Ofärdig?
Han har varit så självsäker. Nu börjar fasaden rämna.
Det här är mycket blåare än jag trodde.
Jag sabbade det här helt.
-Gå inte sönder. -Sätt den där.
Håret är tungt.
Det här är en mardröm.
En mardröm. Perfekt för Halloween.
En minut kvar!
Mitt hår faller av.
Nu gör vi ögon.
Munnen.
Ögon.
Jag har inga ben.
Dags för taktikbyte.
Det ser inte bra ut.
Jag såg Phil göra samma sak. "Okej, jag är inte den enda."
Tjugofem sekunder!
Jag behöver semester sen.
Han har en hatt.
Det där gick inte som planerat.
Det här är vad ni får.
Fem, fyra, tre, två, ett, ni är klara!
Min peruk är också helt färdig. Kan nån fixa den, tack?
Okej, detta är den slemmiga rymdvarelsestårtan
du försökte göra, så låt oss se vad du har gjort.
Där satt den!
Helen.
Jag gillar honom.
Jag gillar att den har solglasögon.
Jag kan nog inte säga vad munnen liknar.
Den ser precis ut som den där.
Jag gillar tanken på att det finns tårta där inne.
Insidan är viktigast, för jag är så djup.
-Bra. -Okej, Helen.
Skär upp tårtan!
Få se slemmet!
Var är slemmet? Där är slemmet.
-Okej, ja! -Perfekt!
Det sipprar lite slem.
Hon hade ingen choklad i botten.
Du lade dit sockermassa. Tårtan absorberade allt slem.
Förlåt. Jag älskar dig.
Ja, tyvärr. Ledsen, rymdvarelsen.
-Du måste vara en otrolig mormor. -Jag önskar att hon var min.
Åh, Helen. Rulla iväg nu.
Okej, Phil. Visa vad du har gjort.
Där satt den!
Jösses, vilka små ben.
Jag hade problem med risgodiset.
Såg du honom ordentligt?
Det var oväsentligt.
-Phil, låt oss se det sippra ut. -Så gärna.
Ett glatt snitt.
-Okej, ja. -Det sipprar.
Det är ozåslagret.
Otroligt att…
Jösses.
-Den där tröga geggan. -Jösses.
Phil, vi ska titta på en tårta till, så du får gå tillbaka till din plats.
Okej.
Okej, Justin, låt oss se vad du har gjort.
Där satt den!
Jag har aldrig sett nåt mer spöklikt.
Herregud.
Bara färgen. Läpparna och ögonen.
-Är läpparna upp och ner? -Ja, det är de! Läpparna är upp och ner.
Herregud. Det här är otroligt, Justin.
Du måste skära.
-Nu kör vi. -Han har inget ansikte.
Konsistensen, Justin! Chelsea gråter.
Det sipprar liksom ut ur flinet.
Så där, ja.
-Så dramatiskt. -"Så där, ja."
Tack, Justin. Det var fantastiskt.
-Tja… -Hej då.
Okej, bagare. Skär upp de bästa bitarna av tårtorna.
Jacques, kom igen. Chelsea, kom igen.
Jag är inte uträknad än. Förhoppningsvis kan smaken ge mig segern.
Kisar man ordentligt var de rätt lika.
Helen, du är först. Vi smakar på tårtan.
Va?
Glasyren är så tjock.
Det gör inget. Jag är också kraftig. Jag gillar det.
Krämen smakar lime
och det förbättrar smaken på tårtan och smörkrämen.
Om du bara mjukar upp smöret blir den mycket luftigare.
Chelsea?
Utsökt. Nej…
Du är på gång, Chelsea.
Helen, den är bokstavligen tung, men den smakar gott.
Tack.
Okej, Phil.
-Jag är redo. -Okej.
Det är inte bra.
Inget är torrt. Det gillar mina smaklökar.
Jag gillar limesmaken. Har du lagt nåt mer i tårtan?
Ja, i smörkrämen. Jag försökte rosta lite kokos.
Rostade du den själv?
-Ja. I ugnen. -Egenrostad?
Ja. Vanligtvis är smörkrämen saftig och flingorna suger åt sig fukten.
Att rosta dem är inte nödvändigt.
Första biten var lite gummiaktig. Andra tuggan kändes inte likadan.
Jag vet inte. Jag tappar greppet om verkligheten.
-Jag fattar. -Okej.
Justin.
-Det är dags. -Oj. Då kör vi.
Allt har fel konsistens.
-Jag har aldrig ätit en blötare tårta. -Saftig?
Nej, den är våt.
Attans.
Den är bara lite ogräddad och en aning tung.
Helgalet.
Hur säger man det på fotbollsvis? Du fumlade bort bollen?
Det är inte bra.
Ni tre är trevliga människor.
-Ni är familjekära. -Ja.
Vi måste välja en vinnare, vilket verkar otänkbart.
Och nån kommer att vinna pengar!
Den som vinner utmaningen får 10 000 dollar
och Nailed It! Halloween-trofén.
Le!
Chelsea, är du redo att spruta ut stålarna?
Ser jag redo ut?
Vi skickar tillbaka den dit den hör hemma!
-Vad då? Är det för tidigt? -Inte än!
-Jösses, jag blir helt matt. -Hoppsan.
Okej, Jacques?
Bagare, jag måste säga att två av tårtorna var ganska bra,
men bara en bagare hade en hel rymdvarelse.
Så vinnaren är…
…Helen.
Helen! Ja!
Mormor kammar hem pokalen!
Det betyder så mycket.
Jag ville verkligen göra barnbarnen stolta.
Jag gjorde det, raringar!
Har du ett tal? Titta in i kameran och håll det!
Där satt den! Herregud. Jag ska sova med den här.
Jag ska ta en bild. Stå still medan jag tar en bild.
Herregud.
Det var Nailed It! Halloween.
Vi ses, slemmisar!
Glad Halloween!
Det här är som en feberdröm ibland.
Undertexter: Villemo Linngård Oksanen