Mensen min er sen.
- Hallo. Kan jeg komme inn? - Hallo.
- Her er vi. - Hallo.
Det var en fin, liten scene. Hunder som venter på lunsj.
Har du fått noe hvile?
Stakkars deg.
For et sjokk.
Forferdelig sjokk.
Lei for det.
Visste du hva som foregikk med denne mannen?
Hva er galt med det?
Du er sjefen.
Kommer hun?
Kjære?
Sånn, ja.
- Er du klar? - Hallo.
Liker pysjen.
Det er ikke pysj.
De er veldig fine, uansett.
- Hva gjør du? - Hei, slutt.
De vil gå en tur. Det er det de vil.
Forsyn deg.
Jeg håper du blir veldig lenge.
Så lenge som mulig, kjære.
Absolutt.
Vil du ha litt?
Du gror grønt gress over meg
med regnskur og duggdråper våte.
Og om du vil huske.
Og om du vil glemme.
Marland, vi har det.
Bare kom til Julie.
Hun forklarer det mens vi går gjennom
Jeg tror vi
Takk for at du kom til oss.
Jeg tok med de siste tingene.
Jeg bare leser denne boka,
Jack Pincher-boka, og du vet,
alle disse som har levd dobbeltliv.
Og jeg
jeg håper bare at jeg kan finne en referanse til en av hans venner
eller noe som gir meg litt håp om at
at noen i Utenriksdepartementet er involvert.
Det ville
Jeg finner ikke
noe sted i utenriksdepartementet, å snakke med
Jeg mener, han var
Han snakket vel ikke om jobben?
Bekymret han seg for noe, vet du det?
- Nei? - Nei.
James måtte identifisere ham.
Det lignet ikke på ham.
Det var veldig vanskelig å godta at det var ham.
Det er en liten gave til deg.
Han ser helt lik ut.
- Ha det. - Ha det.
- Hallo. Julie? - Ja.
- Kom inn. - Takk.
Han virket ganske dyster av natur uansett.
Jeg tipper dere hadde flere uenigheter
enn dere hadde på den tiden, la oss gå seks måneder tilbake.
Dere hadde flere uenigheter.
Ikke nødvendigvis krangler, men uenigheter.
Og i den tiden, mens han slet,
jobbet han med en tanke, en bevisst tanke,
om at han ikke visste hvordan han skulle gå videre
i bedraget som var blitt livet hans.
Og mens jeg sitter her og snakker med deg,
måten jeg får denne informasjonen på uten å invadere noens privatliv
er at jeg spør meg selv, hva vet jeg om hans siste dager?
Hva skjedde med humøret?
Hadde han grunn til å fortsette i det hele tatt?
Til slutt føler jeg han ikke hadde grunn til å fortsette.
Han ville stanse det som foregikk i livet sitt.
Så han gjorde det. Han ga slipp på livet sitt.
Action bakgrunn!
Jepp. Det er bare øving.
Og en, to, tre, fire, fem, seks, syv, åtte, en
-Ja, det er en -Graham!
Det er en utfordring i det.
Men også bare prøve å finne en karakter,
med flere lag.
Det handler ikke nødvendigvis om mørket,
men om hvorfor personen er som han er.
Du kan også si det er en veldig politisk film.
- Ja. Ja. - Akkurat.
Ok, jeg bare
Bare stopp et minutt.
- Bare for å sjekke noe på kameraet. - Du må Du mister
- Ja. - Julie er her.
Hei, Julie.
Fortsett. Jeg vil ikke
- Beklager. - Det går bra.
Godt å se deg!
- Godt å se deg. - Flott!
Julie, Jim.
- Hei. Jim. - Hei. Julie.
- Hyggelig. - Vi har møttes før.
Jaså?
Knightsbridge.
Det var kort.
Kondolerer.
- Takk. - Jeg
Jeg møtte Anthony et par ganger, og han hadde et vakkert sinn.
Det hadde han.
Julie, alt klart?
Vær forsiktig med kablene, greit?
- Bare sett deg. - Takk.
- Én, to, tre, fire. - Ok, stopp der.
- Kutt! Kutt! - Kutt!
Bra. Lås
Ok, bra.
Vi deler det opp.
Den er ikke lineær. Jim.
Handlingen er ikke lineær.
-Nei, jeg merker bare -Du trenger ikke gjenta det.
Og jeg ser ut som en jævla idiot.
Bare ett minutt til å lade om.
Vent litt mens vi lader om kameraet.
Er det mulig å få
enda et halvt dusin mennesker rundt skjermen?
Ok, vær klar.
Hvert bilde kan brukes, selv om det ikke er den samme,
så lenge du har samme uttrykk.
Kjør playback.
Opp, opp. Se på ham.
Ok, kommer rundt.
Fem, seks, syv, åtte, en.
Vi fortsetter etter det faste punktet.
Og kom tilbake. Kom tilbake.
Bare rett bakover, rett bakover. Akkurat.
Jeg ville spørre om hvorfor du ville sette opp en musikal i dag.
Se på oss, det regner som fy.
Ville ikke du vært i et filmstudio i bredskjerm?
Ikke her,
som alle andre engelske filmer som er lagd når det duskregner.
Derfor.
For å vise barna et slags liv.
Å bruke formen, bevegelse, musikk,
montasje i stedet for
- Derfor. - Akkurat.
Vil du kalle det en politisk musikal?
Alt er politisk.
Flott. Ferdig.
Som du ser, passer det dårlig.
- Beklager. - Ja.
Vi venter. Det går bra.
- Den er ødelagt nå. Kom igjen. - Får jeg fem minutter?
Jeg har noen spørsmål om Anthony og arbeidet hans.
Dårlig tidspunkt.
Det passer dårlig. Du kan gå.
-Lydia, kan du -Takk for at du kom.
Gjør noe til minne for ham.
Se for deg at svarte menn er som dyr.
Så ser vi denne jenta og plutselig blir vi
Skjønner du? Galninger. Vi blir
- besatt av en kvinne. - Men de hvite er like.
Ja, men jeg vet ikke. For meg
Det handler mer om spørsmålet
Ja, fargene på kostymet også.
- Ser ut som tegneseriefigurer. - Ja.
Du vil bidra til filmkunst, ikke sant?
- Du vil bli noe. - Jeg tror
Jeg tror han bidrar til filmkunst.
- Han gjør det. - Med dritt
det er det han bidrar med. La oss være ærlige. Det er
Jeg liker når du er sånn.
- Jeg er bare ærlig. - Jeg også.
- Jeg er bare ærlig. - Den frekkheten.
Jeg holdt kjeft hele dagen.
- Jeg lo. Jeg lo med. - Jaså?
Jeg synes kommentaren var god,
men jeg bare
Det er en jobb der man må ta vare på seg selv.
Det er en ildprøve. Det er det det er.
Julie, har du sett det?
- Har du sett råmaterialet? - Ja, litt.
- Ja? - Hva tror du?
Det ser bra ut.
Det tar bare litt tid. Patrick er for vanskelig.
Han gjør det som alle de store.
Men dere er ikke særlig fornøyde.
- Unnskyld? - Du er ikke fornøyd.
Ja, jeg ser det.
- Bare sånn det er. - Det er bare stressende.
Det er som om
Han har en romantisk idé om hva han vil
uten å ha en ordentlig
- Akkurat. - Retning eller hvordan oppnå det.
- Ja. - Ja, vi kunne få følelsen av det.
Men det kommer, det sildrer ned til oss
for han får ikke bildene han vil ha.
Men når du sitter foran kamera,
føles det alltid som du ødelegger.
Og mer når det gjelder Jim. Velsigne ham.
Tar ham til side
Trekke ham til side, snakker med ham alene
-og sånn -Vi venter to minutter, skjønner du?
Hallo.
Kan jeg komme inn?
Jeg var i området.
Går det bra?
Er du sikker?
Stopp.
Jeg har mensen.
Det er greit for meg.
Takk.
Hva?
- Ok. - Vi har tid.
Vi har tid, fordi jeg er veldig rask.
Du er veldig rask.
- Ja, og igjen. - Ok, pass på.
Ja.
Kom an, folkens. Kom igjen.
-Hvor mye av bilen -La oss sette i gang.
- Hvor mye av bilen vil du ha? - Vil du ha merke på begynnelsen?
Jeg vil være
Jeg vet det. Som dere
Notorisk. Ok, perfekt.
Ja.
Øving.
Du tviler, det liker jeg ikke.
Jeg lar deg ikke gjøre det.
Jeg har sett deg. Sett hva du kan.
Du har for stor tro på meg. Jeg sier alltid det!
-Jeg sier alltid det. Det er -Det er ikke
Det har ikke rotfeste i noe falskt.
Det er
Du er det! Du bare, jeg tror du har
Du er smart. Du har alltid intelligente ideer.
Du har alltid et interessant perspektiv.
Men det er ikke
- romvesen, slåssing, sexy. - Akkurat, ja. Det er ikke det.
Det er ikke en futuristisk film.
Men må det være det?
- Må det være interessant? - Det må være
Det må det ikke.
Men det må være noe folk ikke glemmer
så snart rulleteksten går.
Ja, men jeg tror det er fra utsiden og inn.
Fokuser på det du vil gjøre. Det du vil lage selv.
Og hvis du er fornøyd med det
Ja, du skjønner hva jeg mener,
hvis du er fornøyd og har lagt hele hjertet i det,
så ordner det seg, men tenker du:
'Jeg håper den er imponerende.
Jeg håper den blir like bra som Garances film og.'
Du trenger ikke det.
Bare tenk på hva som gjør deg lykkelig.
Hva som fungerer for deg, din interesse.
Det overføres, tror jeg.
Går det bra, kjære?
- Hvem er du? - Julie.
Sett deg.
Jeg var Anthony Reeves' kjæreste.
Vent litt. Jeg skal sjekke noe.
Huden din er veldig myk.
Du er pen.
Anthony har veldig god smak. Jeg mener, han pleide å ha god smak.
Han ga meg dette. Gaven hans.
Men noen ganger fungerer den ikke.
Av og til må jeg be Stephen om hjelp.
Kan jeg få lighteren din?
Nei.
Kom han hit?
Før han døde?
- På dagen, mener jeg. - Hvorfor?
Jeg visste ikke hva han gjorde på den tiden.
Fordi jeg dro og
han var alene en ettermiddag
og jeg visste ikke hva han gjorde, så
Jeg er opprørt over det som skjedde med Anthony.
Det ødela meg nesten.
Han var veldig spesiell.
Jeg vet hvordan du føler deg.
- Flott, Lee. Takk. - Ikke noe problem.
RAYNHAM FILM-OG TV-SKOLE.
Jeg skal finne skiltet. Bytt det.
Du må gjøre det og vi er der.
Det kommer sikkert til å bli
det viktigste dere gjør på filmskolen.
Dette er eksamensfilmen deres.
Dere kom selvsagt med en god del sterke bilder
og bilder av Sunderland, idéen til en historie i Sunderland.
Det var en forlovelse med livet
med folks liv.
Og selv om den var uformet, var det tidlig som filmskaper
og selv om vi merket at det var andre ting
i dere, på den tiden,
som måtte utvikles,
kan jeg ikke koble det til dette manuset,
foran meg nå.
Disse bildene,
disse figurene ser ikke ut til å
relatere til dere. Jeg mener hva
Hva har endret seg? Hvor, hva skjer?
Hva skjedde med å produsere denne nye
Hvor har det blitt av Sunderland-verdenen?
Jeg vil ikke vise livet slik det virkelig skjer.
Jeg vil vise livet slik jeg ser det for meg.
Det er det filmkunst handler om.
Hva sier du til publikum med disse bildene?
Det handler om et forhold i en fantasiverden,
som forhåpentligvis mange kan relatere til
på sin egen måte.
Vi vil oppfordre til innovasjon,
unge filmskapere til å finne sine egne stemmer.
Men vi vil også oppmuntre til profesjonell praksis
og jeg ser på dette og jeg ser ikke noe
som minner om det jeg ser på som profesjonelt manus.
Kan jeg spørre hva du anser som et profesjonelt manus?
Jeg skal se bort fra den røde sløyfen,
men på dette stadiet, en tittel, selv om dere heller,
har en undertittel, Kunst er Livet.
Men det er ingen sceneanvisninger.
Diskuterer vi nå oppsettet til manuset som en grunn?
Oppsettet fanger presisjonen
av hva du tenker om ditt prosjekt.
Det er veldig uklart hvordan du hjelper dine samarbeidspartnere
med å finne veien gjennom dine foreslåtte bilder.
Det du prøver å fotografere.
Og bak det tror jeg vår dype bekymring
er at det også mangler presisjon når det gjelder tenkningen din.
Hva intensjonene er.
Det du håper å uttrykke og utforske her.
Beklager, Julie, men
Hvis du fortsetter med denne filmen som vi ser den nå
er jeg redd skolen ikke kan støtte deg og ikke vil støtte deg.
Det er vel en tekniker
som faktisk tar alle filmgreiene?
Nei, ikke egentlig. Ja,
det er oppbevaringsskap, og folk passer på
Nei. Jeg mener personen bak kamera
er det en ekspert, eller?
Nei! Absolutt ikke, studenter.
- Alle er studenter. - Alle?
Ja. Hele teamet er studenter.
- Og ingen gir deg instrukser? - Nei. Eller meg. Jeg er regissøren.
Nei, jeg mener ikke regissøren. Ingen forteller deg fremgangsmåten.
Nei.
Høres ganske typisk ut for en kunstskole.
Kom og jobb litt på gården.
Men det er spennende.
Jeg mener, dere hjelper hverandre
i alle sine prosjekter, ikke sant?
Så du hjelper noen andre med filmen deres, og
Det er spennende.
Er manuset ferdig?
Vet vi hva manuset handler om?
Jeg vil faktisk ikke snakke mer om det.
-Kjære -Vi prøver å forstå, men
Det vet jeg. Det er irriterende for meg,
å forklare det tusen ganger.
Vi mener ikke å være irriterende.
- Vi er spente og interessert. - Ikke vær irritert.
Men vi gleder oss til det.
Nei takk. Jeg har sluttet med sukker.
- Har du sluttet med sukker? - Ja.
Jeg trodde ikke det ville skje.
Du har misset betydningen av krukken.
Det er mammas første kunstgjenstand.
- Mener du at du laget den? - Jeg er veldig stolt av den.
- Veldig fin. - Det burde du være.
Toppen er litt skjev. Den passer ikke, men
Jeg syns den er flott.
Tidlige etruskiske håndtak.
Hva er disse
Så søtt av deg å si det.
-Jeg trodde -De er vel litt i veien?
- Jeg er glad du la merke til det. - Vel, jeg
Jeg har ikke lært håndtakene ennå.
Ok, vel
Det er veldig ujevnt, men det er første gang jeg prøver.
For en måneds arbeid er det
- En måned? - Litt av en prestasjon.
-Nå, kanskje -Nei.
Hvor lenge har du tatt kurset?
I en måned,
men krukken tok ikke en måned.
Men jeg må si at jeg elsker det.
Jeg elsker å dra på college, og
og dette er det første av mange ting.
Jeg skal fylle huset med kunstgjenstander.
Hvordan var han den fredagen?
Jeg vil høre det igjen.
Vel, som jeg sa,
virket han spesielt glad.
Han
lagde meg en kopp te
og vi hadde en
en nydelig frokost sammen.
Og så dro han.
Og hva tenkte du om ham da du først møtte ham?
Når han kom hit?
Jeg var tilbøyelig til å like ham fordi du gjorde det.
Likte du ham bare fordi jeg gjorde det?
Nei.
Jeg ble glad i ham.
Og hva følte du da han døde?
Jeg var bekymret for deg.
Nei, ikke det jeg følte. Hva følte du?
Da du fikk den telefonen?
Jeg følte gjennom deg.
Du er veldig flink. Nydelig.
Du har vært veldig flink.
Kom igjen.
Har du alt?
- Ja, bagen min er oppe. - Bag?
- Jeg henter den. - Takk. Toppen av trappa.
Kan du ikke bli en natt til?
- Jeg kan ikke. Ikke nå. - Bare én.
- Ikke nå, neste gang. - Ja.
- Snart? - Jeg lover.
I lang tid. For å hvile.
- Jeg vil spørre deg om noe. - Ja.
Jeg beklager, jeg trenger mer penger.
Til denne filmen. Til denne eksamensfilmen.
- Virkelig? - Ja.
- Jeg lover å betale tilbake. - Til filmen?
Det er til filmen. Det er 10,000 pund.
Kjære deg, det er mye penger.
- La meg ta den. - Den er tung.
Jeg vet det.
- Ha det, kjære. - Ha det.
Sånn, ja. Du også.
- Ha det, mamma. - Sånn.
Ha det, kjære.
- Håper forberedelsene til filmen går bra. - Kjør forsiktig.
Takk, pappa.
Ses snart.
Ring oss når du kommer frem.
Alltid.
Vi har
- ti. - Ok. Jeg trenger
Før det har du ikke engang hovedbesetning.
Jeg vet det. Dette er så mye viktigere.
Beklager. Dette er viktigere
Å ha dem begge. Jeg har noen ideer
Noen av dem er veldig forskjellige.
Han er for kjekk.
- Han er for klassisk. - Ja. Ja. Akkurat.
Jeg liker ikke ham. Jeg liker ikke de to.
Jeg skulle til å si at disse er
- Ja. - Han er bra.
Det er ikke det, de er for glamorøse.
Ser du det også?
Det er bildet, jeg er enig med deg.
- Ja, mye sminke. - For sofistikerte eller noe.
- Ja. - Jeg er enig.
Jeg liker disse.
Jeg vet ikke, hva tror du? Hun bare
Det er noe skrøpelig, men allikevel litt nobelt
- med henne som jeg liker. - Ja.
Gi henne rollen, gi ham rollen.
Men Julie sa hun er på saken. Så
Hun virker ok.
Jeg er litt stresset, men stol på henne.
Så vi får se. Ok? Bra.
Ja, James, går det bra?
Kanskje denne, men jeg liker ham ikke.
Nei.
- Nei. - Glad du ikke liker ham.
Han heter Pete.
Jeg så ham på scenen for kanskje to uker siden.
Han er veldig spesiell. Jeg tror
Om jeg forstår prosjektet, tror jeg han er den rette.
Han har noe jeg ikke kan beskrive engang.
Du må møte ham, så om det er greit
- Ja. - Vi kan møte ham i morgen
- Ja. Elsker det. - Perfekt.
- Gjerne. Og jenta? - Jeg ringer agenten
- for å snakke med henne i morgen. - Ja. Perfekt! Fantastisk.
- Flott! Genialt. Takk. - Greit, takk.
Så og si så fort som mulig.
Går budsjettet til å skaffe en klipper, eller
Budsjettet kan ikke strekkes.
Budsjettet blir akkurat som det er.
-Jeg finner en førsteklassing, -Vekk fra vinduene
- og sett dem tilbake. - Som melder seg frivillig?
Om du går god for ham.
Du kunne i det minste ha lys gjennom den eller noe.
- Hva tror du? - La oss gjøre det.
Garance, om du har et øyeblikk.
Ja, klart.
Det var bare en tanke.
Du trenger ikke å ha et svar umiddelbart.
Men jeg bare
Det slo meg plutselig at om du
var interessert i å spille jenta?
- Julie, vil du ha hjelp? - Det går bra.
- Ja, vi er så nære. - Sikker?
- Ok. - Pass tærne.
Hvorfor har han senga di?
Til filmsettet.
- Til filmen din? - Det var det jeg sa.
Å! Akkurat.
- Går det til skolen din? - Ja.
- Jøss. - Ja.
Når er det?
Vi begynner neste uke.
- Neste uke? - Ja.
Ja.
Ok. Jeg visste ikke at det var så tidlig.
Neste uke.
- Alt er ordnet, eller? - Ja, mer eller mindre.
Som i rollebesetningen er besatt?
Ja. Ja.
Ja, jeg var
Jeg ville faktisk snakke med deg om det, for jeg
For jeg har prøvd meg på rollebesetning
- og det har ikke gått så bra. - Ja.
Ikke på en dårlig måte, men
jeg får ikke roller for ting.
Så du har funnet noen?
Ja, jeg har to som er
de er virkelig bra for det.
Men det har ikke noe med deg å gjøre. Det har ingenting å gjøre med
Så jeg er ikke med i det hele tatt?
Ikke i denne.
-Og det var en så -Ok.
Jeg bare, helt ærlig
Det har ingenting med
Du er en fantastisk skuespiller. Har ikke noe med evnene dine å gjøre
Det er
Jenta jeg tenker på, hun er ikke skuespiller.
-Hun er filmskaper -Ikke skuespiller?
Nei.
Men hun er filmskaper, og jeg ville det
så hun kan tilføre litt av sin egen erfaring til det.
Ok.
-Vel -Men det har
ingenting med deg å gjøre. Jeg
Det har det. Hvis du ikke vil ha meg med i noe, er det meg.
Jeg vil ikke
Jeg tar det ikke personlig, men ikke si det ikke har med meg å gjøre,
for rollebesetning kommer ned til personen.
Hvor er veggen?
Veggen var, den er ikke mer.
Gudfaren min ga den til meg.
En liten svale?
Hallo.
- Pete. - Ser bra ut, kompis.
- Hei, folkens. - Hei, Pete.
- Hei. - Du ser flott ut!
- Takk. - Ser flott ut.
- Jeg er komfortabel. - Ja?
Kan du hilse på filmfotografen, Ben?
- Ben, dette er Pete. - Klart.
- Hei. - Hyggelig å møte deg.
- Alt bra? - Hyggelig.
- Der. - Der?
- Litt opp, takk. - Opp?
Perfekt, nei, stopp.
Ikke vær redd for å være for stø,
men også,
- ikke for dokumentarisk. - Men ikke bekymre deg, ok.
Bakgrunnsmusikken er klein for meg
Hvis vi hører noe, så hører vi litt
- Å, er det skoene? - Ja.
Ok, kult.
Elsker fargen, da.
Liker fargen.
Prøver å finne ut av det.
Vi kan gjøre noe med det.
Uansett en rar rytme.
Så vi kan gjøre hva vi vil, ikke sant?
Så skal vi
Jeg følte at energien min var for høy eller for livlig.
Vet ikke hvordan jeg skal si det. Skjønner du?
Jeg synes det var livlig.
Jeg var veldig glad.
Så det er ganske nøyaktig.
Det er veldig bra. Men du er mer
Nei, du er perfekt. Perfekt. Ingenting å bekymre deg for.
Er vi klare nå? Klare til å filme?
- Ja, vi er klare. Klar når du er det. - Ja.
Jeg ser på dette og tenker at det er feil vinkel,
for det jeg vil ha.
At jeg faktisk
Vi bør ha det på den andre siden av døren,
for det føles feil for meg
at vi har et kamera som ser mer enn henne.
Jeg vil ikke se nøyaktig hva som foregår
på badet, for det gjør ikke hun.
Jeg vet det er en ting i siste liten.
-Jeg vet det er veldig -Klare.
- Klare for scenen. - Jeg vet vi er det!
Vil du ha kameraet her?
- Vil du ha kameraet her? - Her. Ja.
Med døren lukket. Ser vi inn på badet?
Kanskje her.
Her, fordi hun må komme forbi.
Ok.
Vi vil ikke se inn på badet.
Kanskje når du
Nei, beklager. Her.
- Beklager. - Ja, takk.
Han er flink til å skjule det.
- I et år? - Men også for deg
Ja, i et år.
I et år, men du har også mistanke.
Du vil heller ikke tro det.
Dette er ikke lett,
dette er virkelig ikke en lett sak å tro om noen du elsker.
Ikke sant?
- Forstår du det? - Jeg gjør ikke det.
-Vel, det er -Det er
Sier du at du ikke vil tro det, antar jeg?
-Men -Ja.
- Jeg forstår det. - Dette er lengste
Dette er bare én av gangene vi ser
Du har en følelse som
når dere danset sammen og hele den tiden, hele dagen, under middagen,
hva enn dere gjorde før dere begynte å danse,
før vi så deg, det foregår i bakhodet hans.
Han lurer på når han neste gang vil dra alene,
og gjør hva enn han gjør,
at du ikke vet hva som foregår.
Fordi jeg gir ham rom og respekterer ham.
Så det er en følelse av
Du gjør det, men han tillater ikke noe annet.
Greit.
Du gjør så mye du kan.
I dette forholdet har han makten.
Ja, absolutt.
Det kommer kanskje litt banking.
Ja, vi finner ut av det.
- Ok. - Ja, det kan bli litt banking.
- Det ser bra ut, Ben. - Ja?
- Ja? Ok. - Ser bra ut på skjermen.
Det er mange vegger.
Jeg vet ikke hva jeg skal vise.
Jeg ser om jeg har noe på soverommet.
Hvor skal denne scenen gå?
Hvis vi begynner med det
Herregud, ja, han tar faktisk heroin.
Så må vi kanskje sitte
på badet og snakke, og kanskje
Nei. Du ville ikke ha snakket om det.
Jeg tror ikke du vil snakke om det med en gang.
- Vil du ikke ha dialog? - Kan besetningen
-Kan besetningen -Det handler ikke om det.
-Ærlig talt -Julie, kan vi få besetningen
til å innta posisjoner?
- Ja. - Ja.
-Det er bare -Du kan ikke se det
uten å snakke om det.
Det var sånn jeg gjorde det. Sånn det skjedde.
Så ikke si noe. Jeg sa ingenting.
- Ok. - Kan vi få se posisjoneringene her?
Alfie, vennligst! Vær så snill.
Vær så snill å åpne
Jeg vil se deg.
- Og kutt. - Kutt der!
Kutt der.
- Du er sint. - Akkurat.
- Du er irritert over ham. - Akkurat.
Som om han er et barn som løper av gårde.
Dere er i et forhold, og han stikker av og er
Så du noensinne tristhet der inne?
Ja, ganske mye.
Så det var
Kanskje det er derfor han Vet ikke. Kanskje det er derfor han
Det er som om han roper om hjelp. Så jeg skal bare
- Det var en forferdelig lunsj. - Det var ok.
- Ja? - Den er tung.
- Tung? - Bare litt.
Vet du hva vi gjør?
Slutt å spørre om det.
- Nei, jeg tuller. - Men jeg føler du vet mer.
Egentlig ikke. Jo mer vi
Hei.
Så jo mer, jo mer
vi jobber med dette, jo mer innser jeg at jeg ikke vet noe.
Ærlig talt.
Jeg forstår ikke
- Forholdet. - Ja, opprinnelsen til forholdet.
Skjønner du?
Ja, du går på skolen med henne.
- Du kjenner henne. - Ikke egentlig.
Hun var ikke så veldig ofte her.
- Hva, på skolen? - Ja.
Jeg liker henne fordi hun er
veldig følsom, og jeg tror hun har en stemme,
men hun er for naiv, for skjør eller
Jeg tror hun også er lat. Hun jobber ikke nok.
Hun burde være på skolen.
Hun burde være mer forståelsesfull
at hun må lære mye fra andre.
Og igjen dette er i
i virkeligheten er dette tre dager før rollefiguren din døde.
- Ok. - Så dette kan være ditt siste
øyeblikk med intimitet.
Men før det kunne bli intimt.
Så du føler litt ergrelse.
For du vet ikke om han kjøpt dop eller ikke.
Det er mulig han har nedadgående rus.
Og så ser jeg tilbake og
Han er både her og der.
Er oppmerksom på at han muligens alltid enten er på noe,
kommer ned fra noe. I ferd med å kjøpe noe.
-Han bare -Det er også
- grunnen til at jeg protesterer. - Absolutt.
Du er ikke i humør. Ikke i det tankesettet.
Og dere er begge nesten ikke tilstede.
Hva synes han om at hun betalte for alt?
Hvordan var den dynamikken?
Var det ikke et element av skam i det?
Jeg prøver ikke
Jeg vil ikke rettferdiggjøre handlingene.
- Nei. - Jeg prøver bare å
rettferdiggjøre hans problemer.
På dette tidspunktet, føler jeg ikke at jeg vet hva
hva de er, men
Så nå har han stjålet alt og solgt det.
Jeg føler at det er
et desperat øyeblikk for ham.
Jeg vet ikke. Jeg vet ikke hvor jeg skal med dette.
Hvis noen har
Om en venn stjal penger fra moren sin i fjor,
og alle rundt ham tenkte
han var verdens verste menneske på den tiden.
Men jeg visste at han ikke var frisk.
Jeg visste at han ikke var
i normalt tankesett, jeg visste det.
Er dette vanskelig for deg?
- Gjør jeg det verre for deg? - Nei. Nei. Å, nei, nei, nei.
Det er ikke deg. Det er faktisk ikke det.
Dette er bra.
Det er vanskelig,
for jeg jobber mot ideen din om ham
og ikke realiteten av ham, som er forståelig.
Men
Det gjør det vanskelig for meg å
komme fra et sant sted.
- Om det gir mening? - Hvordan går det?
Vi trenger Pedro her. Klar til å rigge settet.
Hva er planen?
Vi skal bare ha et enkelt opptak av de to.
Det er ikke lov å stå eller gå.
Hva skjer?
De har bare en samtale
- Er det kveld, Julie? - Ok.
Ja, beklager. Det er ganske sent på kvelden.
- Ok, kveld. - Kveld.
- Så klokka er ti, elleve. - Det er
Ok.
- Kanskje ti. - Jeg har vært her i hele dag.
-Du må lukke -Du har vært her i hele dag.
Du var her mens Garance gikk på filmskolen.
Akkurat.
- Så du har vært her hele dagen. - Ok.
-Så -De har bare en samtale
og det er ganske statisk.
Så du er høy?
- Jeg er sikkert høy. - Så jeg tror kanskje
Ja. Det er utmattende.
- Her? - Jeg tror jeg tar av denne.
- Ja? - Ja?
Jeg mener
Det var sikkert ikke natt. Vi er ikke belyst for
Dette er ikke kveld.
Ja.
Hva, sen kveld?
Ja, elleve, ti.
-Jeg vet det. Beklager, jeg bare -Ja takk.
- Jeg trodde ærlig talt at jeg sa det. - Seriøst, var det
Ja, vi går for det.
Om det skal være sånn jobber vi med det.
- Vi må starte. - Det starter
- Om du vil begynne på plass. - Det er problemet.
Det er problemet. Det er det samme,
med hvor mange dager det har gått.
Jeg har mistet oversikten.
Ingenting endrer seg.
Det er det samme hver dag.
Ingen av oss aner hva som foregår.
Det er jævla latterlig.
Jeg får dritt fra Marland over
- Jeg føler meg trygg på det som skjer. - Det var én dag.
Nei, nei. Marland, jeg får dritt fra deg
om hvor mye film vi bruker.
-Det er -Vi har mer nå, så det burde gå bra.
Kan vi bare
- Vi kan ikke fortsette sånn. - Jeg tror
Vi kan ikke. Det er bare
du vet
-Vi er studenter, men du vet -Ok, det var
-Vi er studenter, men vi er -Det var mange samtaler
-under forberedelsene som -Jeg vet.
Jeg vet at vi er studenter.
Vi lærer fortsatt, og alt.
Men dette er eksamensfilmen vår. Det er viktige greier.
- Ja. - Og vi burde være
-Profesjonell -Ok.
Skal vi gå inn for endringene vi trenger?
- Nødvendige endringer. - Hva er poenget?
Vi vet ikke hva som skjer.
Plager eller forsvarer jeg deg?
Nei, du, nei. Jeg er ikke, men
- Plager jeg deg? - Nei.
- Jeg tror ikke det. - Hør her,
vi har med ett seriøst ego å gjøre der
og jeg vet ikke hva problemet er.
Men han har vært umulig i hele dag.
La oss bare droppe det.
Alt har brutt ned. Vi vet bare ikke hva som skjer.
Det er det, mer enn noe annet.
Ok, så kan du
kan du være spesifikk om hva du trenger fra oss?
Spesifikt.
- Spesifikt? - Du snakker
- om å ha alt klart. - En opptaksliste hadde vært fint.
Følge manuset hadde vært fint.
Du vet, å ha noe fornuftig hver eneste dag.
I stedet for at lysene endrer seg halvveis
Plutselig er det dag, så var det natt, og så er det dag,
natt, dag, og så natt igjen.
- Ok, Ben. - Det er bare
Takk for det. Vi skal jobbe med det, ok?
Ja, vi har hatt denne samtalen så mange ganger!
Så hva vil du gjøre?
- Vil du trekke deg? - Jeg vil at noen
- Hva vil du gjøre? - Jeg er så nær.
Jeg er så nær å trekke meg.
- Greit. - Ok.
- Gjør det. Gjør det, da. - Ikke si det, Marland.
- Folkens, ro dere ned. - Han gjør ikke det, han er stor i kjeften.
Du må også lære å ta imot kritikk
og finne en måte å få ting til å fungere for alle på.
Du er som en kaptein på en båt. Det er det du er.
Vi har jobbet sammen før.
Og derfor vil vi jobbe med Julie,
måten hun jobber på.
Men denne gangen føles det som vi ikke vet hva som foregår.
Vi har snakket om dette
og vi må si dette nå,
-for vi er alle slitne -Ok, jeg tror vi har sagt det.
- Dere hører ikke. - Vi gjør det.
-Jeg er -Dere hører ikke på meg.
Jeg kan ikke forklare det
Skal jeg være myk og forsiktig og alt det?
Jeg sier det sånn fordi ingen hører etter!
- Jeg er så sliten, og vi lytter. - Vi er alle slitne.
- Vi må finne en annen måte. - Alle er slitne.
- Vi forstår virkelig. - Vi må finne et system, noe.
- Det er for mye. - Ja, det er vi.
Vi finner ut av det.
Du har rett, ting har vært
- Forstår du det, Julie? - Ting har blitt for mye.
Hvor er gladjenta mi?
Kan du sette det opp for meg?
Jeg vil ikke at de skal misforstå.
Nei, dere har fått nok.
Faen!
Jeg beklager så mye!
Jeg beklager så mye.
Faen.
Hva har skjedd?
Er det den etruskiske krukken?
Så synd.
- Vandalisert? - Jeg er lei for det, mamma.
Jeg hadde virkelig ikke
Slapp av, det er bare en semesteravgift.
- Hun mente det ikke. - Beklager.
- Jeg ville ikke Beklager. - Nei.
- Sånt skjer. - Beklager.
Ja, kan du få dem ut, kjære?
- Det er noen skarpe biter. - Det tror jeg vi kan.
- Kom igjen. - Skarpe biter.
- Jeg beklager. - Å, ja.
Kan du ta ut hundene? De må ikke skade labbene.
Nei, det går bra.
Kom igjen.
- Kjære vene. - Bare sånt som skjer, er det ikke?
- Har du skåret deg? - Nei, bare litt.
Jeg beklager.
Beklager, er fingeren din ok?
-Jeg går og henter -Verre ting skjer på sjøen.
Et feiebrett og kost.
- Sett over kjelen og begynn på nytt. - La oss bare
Ikke vær redd. Hun kan lage en ny.
Nei, hold dere unna, er dere snill.
- Hoppet hun over den? - Nei, nei.
- Absolutt. - Bra.
Flere som vil ha mer kake?
Nei takk.
Jeg fant en ødelagt rest av det på kjøkkenet.
Vel, vi gjør raskt kål på den kaken.
-Ser ut til gå ned -Ganske god.
- Den er fra butikken. - Lagde du den?
- Nei, det går bra. - Jeg tror
Er det frøken Daleys beste?
Jeg beklager.
Mens Horatius' bankende hjerte sakte stilnet
og adrenalinet tappes fra årene,
ble han oppmerksom på setninger som ble dannet
glimt og biter av et syn på hans situasjon,
som bare kan være et fremtidig selv
hvis skjebne var veldig annerledes fra denne illevarslende begynnelsen.
-Jeg prøvde dette i morges og -Ja, jeg ser det.
Det er mye bedre.
Jeg likte deg som robotcowboy i Westworld.
Mindre som en klipper av filmer.
Men du likte det?
- Hva synes du? Hva tenkte du? - Jeg likte det.
Det er spennende. Jeg liker det jeg ser.
Akkurat.
- Jeg skulle ønske det var min film. - Akkurat.
Det er fantastisk generisk.
Jeg mener om
Vi kunne trengt flere detaljer fra ansiktene.
Kanskje se noen av ansiktene som
Jeg ba om to dager til.
Lydia, kan vi få to dager til på å filme noen nærbilder?
- Nei. - Da kan vi klippe dem inn.
Ok. Ja.
Vi kan ikke klippe inn de nærbildene vi ikke har.
Nei.
Hva tror du? Hva får det deg til å føle?
Ok. Ja.
Du tvinger meg til å få raserianfall.
Det egger meg.
- Det sa du sist også. - Det er en flott ting å si.
Ja. Én gang er nok.
Det er alt det trenger å være.
Vi burde lage utklipp. Det er det vi burde gjøre.
Små utklipp fra publikum foran skjermen.
- Scorsese gjør det. - Ok.
For å minne ham på at det er filmkunst
- Ja, det er filmkunst. - Og ikke noe
- du ser på midt i uken med onkelen din. - Ok.
Det er flott. Det ser flott ut.
- Dra til helvete! - Det har energi.
- Si hva du synes. - Virkelig.
Ikke si noe du kan si etter å ha sett på hva som helst.
'Det er flott. Det egger meg.'
- Si noe spesifikt. - Ja.
Så vi kan bestemme hva neste scene skal få deg til å føle.
- Ok. - Så vi kan ta
en følelsesmessig linje gjennom noe.
Det begynner bra, men er litt flatt i
- i midten, emosjonelt. - Er jeg
Hva får det deg til å føle?
Faen ta dere alle. Ærlig talt.
Faen heller!
- Beklager det. - Jeg elsket det.
- Jeg likte det. - Det er flott.
Han har fått alt ut av perspektiv. Han er stresset.
Ja.
Full, kanskje.
La oss se igjen. Jeg gjør det.
Jeg forlater deg. Farvel.
Jeg vet ikke om jeg har nok av
Garance alene.
Skulle ønske jeg hadde bare henne
- I denne. - Ja.
Jo da, det er bare
Det er for mye av dem to.
Jeg skulle hatt et øyeblikk med bare henne.
- Vel, du har dette øyeblikket. - Vel, det er ikke
- Ja. - Ja.
Det er et fint bilde. Jeg tror vi kan finne ut av det.
Vær så snill?
Man merker at de hadde kjemi.
Pete og Garance.
De hadde det.
Man ser det i øynene hennes.
Det er passende.
De jobber godt sammen.
Ja, veldig bra, synes jeg.
Ja, de likte hverandre godt. Det var på en måte ganske
Det var bra for karakterene.
Skjønt veldig annerledes
kjemi mellom dem.
Vi kan flytte på ting og finne den, og
Ja.
Jeg tror det er normalt å komme til klipperommet i starten,
og se råmaterialet for første gang og føle seg ambivalent.
Det må være rart å ha en idé om noe,
og så se det for første gang.
Slike spørsmål er helt normale,
men når vi fortsetter å se på det og sette det sammen
og leke med øyeblikkene. Så finner vi det.
Ok. Bra. Takk.
Jeg trenger å høre det.
- Det går bra. Det blir bra. - Det er gøy.
Bra. Ja.
- Vil du se mer? - Ja. La oss gjøre det.
- Takk. - Bare hyggelig.
- Skål. - Skål. Takk.
Var du nære foreldrene hans?
Har du snakket mye med dem siden,
eller ble du godt kjent med dem mens dere var sammen?
Jeg ble godt kjent med dem.
Jeg vet ikke om jeg
om jeg er for opptatt eller om jeg kommer med unnskyldninger.
Jeg har
Jeg føler at når jeg ser dem og snakker med dem,
da føler jeg at
Å trenge seg på føles ikke riktig, jeg mener
De mistet sin eneste sønn.
Og jeg
Jeg sørget på en annen måte enn dem.
Det føles ikke som jeg har så mye plass der nå.
Det er rart,
men jeg har dårlig samvittighet for at jeg ikke har vært så mye i kontakt med dem.
Jeg har aldri vært gjennom det du har vært gjennom.
Fra foreldrenes synspunkt
har de åpenbart å gjøre med et utenkelig tap
og en tragisk hendelse,
men det betyr ikke at du ikke har det.
Og de føler nok bare med det.
Jeg tror ikke du bør ta det til deg
på en destruktiv, negativ måte.
Slik jeg ser det, etter hva du sa,
ikke gjør det mot deg selv.
Takk.
Og når du lager filmen på skolen,
og jeg vet ikke om de vet om det,
men familien din vet sikkert om det.
Det er en modig ting å gjøre
Ja, jeg tror ikke du kan
Det du har opplevd når som helst, når som helst i livet,
hvis dette skulle skje, ville det vært utenkelig.
Så at det skulle skje i så ung alder
Og spesielt, jeg tror ikke du kan, du kan ikke gjøre det mot deg selv.
Det er ikke rettferdig mot deg selv.
Vil du ha en drink til?
Nei, det går bra. Takk.
Vil du bli med hjem til meg og ta en drink?
Hvis du har tid.
I kveld?
Jeg
har faktisk sagt at jeg skal treffe kjæresten min i kveld.
Så jeg kan nok ikke i kveld.
Ok. Ja.
Nei, jeg forstår.
- Beklager, jeg misforsto. - Nei. Nei, det går bra.
Nei, jeg sa jeg skulle lage noe.
Han har ikke vært bra
en stund nå, så
- Beklager. - Det går bra.
Ja, så jeg sa jeg skulle lage middag.
Så jeg burde nok gjøre det.
Ja. Så snilt av deg.
Han har ikke fått spist det enda.
-Så du burde nok -Jeg tror jeg stikker.
- Er det greit? - Ja.
- Er du sikker? - Ja, absolutt. Ja, helt.
- Ok. Ja, ok. - Vi ses snart.
Tusen takk.
- Ja, selvsagt. - Tusen takk.
Tusen takk. Takk.
- Lykke til. - Takk.
- Ha en fin kveld. - Ja, du også.
- Vi ses i morgen. - Ja, i morgen.
Hallo?
Hei, Barbara. Går det bra? Hva er galt?
Er han på sykehuset?
Eller er han hjemme?
Nei, takk for at du ringte.
Kan han snakke?
Skal jeg bli med? Vil du at jeg skal komme, Barbara?
Skal jeg komme til deg?
Ja, selvsagt.
Ja. Takk for at du ringte.
Nei, ikke i det hele tatt.
Jeg beklager. Jeg beklager.
Ok, ha det.
Ses snart.
Jeg sliter med å skjønne om
jeg savner Anthony som helhet.
Som den han var, en veldig sterk person var han
og han er fortsatt ganske tilstede i hodet mitt.
Eller om jeg savner å ha
en partner og den intimiteten.
Og den mystiske lederen
som tok avgjørelser for meg, og
tok meg til steder og
Hjalp deg med å ta sjanser.
Men en kontrollert risikotaker.
Kontrollert av ham.
Fortsett å snakke.
Jeg savner å være intim med noen.
Jeg vet ikke om jeg er klar for å være det med noen andre enda.
For jeg virkelig vil ha det.
Jeg vil så gjerne
ligge ved siden av noen i senga.
Og snakke med en jeg ikke går på filmskole med.
Og som ikke er mine foreldre, eller Anthonys foreldre.
Men du innser at det er du som kan få det til å skje.
Tror du jeg må endre meg litt?
Du endrer ikke karakter, men du må endre noen vaner.
Ikke bare av tankene, men av vesen.
Du gjorde det med filmskolen.
Og på filmskolen fikk du bekjente.
Nå er jobben din å finne en jobb
Det er ikke helt Ja, din jobb.
Du er et menneske med et liv å leve. Det er din jobb.
En, to, tre, fire!
Patrick.
Hei. Hvordan går det?
Helt middels.
- Hvordan går det? - Ja, midt på treet jeg også.
- Bra. - Ja.
Hva med filmen din?
Jeg kaller den ikke det lenger. Jeg ble bedt om å forlate prosjektet.
Så
Jeg kunne ha laget filmen deres.
Men jeg ville lage filmen min.
Så det var en enkel avgjørelse.
Å, jeg beklager det.
Jeg ville alltid være som Orson Welles.
- Lydia og jeg er sammen igjen. - Bra!
- Bra, jeg er fornøyd. - Jeg brøt henne ned.
Hun tapte den kampen.
Selv om hun fortsatt er på prosjektet.
- Ok. - Så kanskje hun vinner krigen.
- Hvordan er minnestunden din? - Jeg er ferdig nå.
Klipping er gjort.
Vi venter på å uteksamineres. Så vi får se.
Unngikk du fristelsen til å være åpenbar?
- Jeg tror det. - Det er alt man kan håpe på, er det ikke?
Tror du Anthony jobbet for utenriksdepartementet?
Til slutt?
Anthony var narkoman.
Ja.
- Ok. - Fremad!
- Det er min retning. - Jeg skal den veien.
Godt valg.
- Ses snart. - Bra avgjørelse.
Julie, bli med meg.
Julie Harte.
Det er flott å se deg her.
Du har bøyd noen regler.
Det har vært en lang reise.
Men du har møtt det med mot og besluttsomhet.
På et tidspunkt tror jeg
Jonathan, Steven, da vi ikke trodde du kom til å uteksamineres.
Men vi er stolte av deg.
Det er flott å se deg uteksamineres
og du vil sikkert si noen ord.
Takk.
Denne filmen er dedisert til fraværende venner
som ikke kunne være her.
Og hvis vi alle kan heve et fantasiglass med champagne
til disse fraværende vennene.
Det er gaven min til en jeg kjente og elsket veldig mye.
Det er alt. Takk.
R.F.T.S. PRESENTERER
EN FILM AV JULIE HARTE
SUVENIREN
Liker du henne?
Jeg elsker henne.
Hun har akkurat hørt fra sin elsker
og hun skjærer initialen hans inn i treet.
Du har gått deg vill.
Og du vil alltid være fortapt
Hvorfor er de mer ekte enn oss?
Kjøpte du dop i dag?
Ikke lyv!
- Jeg tror deg ikke. - Kan jeg låne et par pund?
-Mamma -Har du ti?
- Gi meg ti. - Kan jeg låne litt penger?
Mer penger? Mer penger?
Noen hundre pund.
Om du ikke vil vite det ikke spør.
-Desiree -Hva heter de?
Miriam.
Caroline.
- Du er et ubeskrevet blad, Julie. - Og Angela.
Angela.
Hvis du ikke vil vite det
Jeg vil vite det. Jeg vil vite det.
Slutt å plage deg selv. Ikke inviter meg til å torturere deg.
Vær så snill, gå
Elsker du meg fortsatt?
-Hva synes du om -Kommer an på.
Gjerne.
Dere hadde flere uenigheter?
- Uenigheter? - Dere hadde flere uenigheter?
Han slet, han visste ikke hvordan han skulle utføre bedrageriet.
Beklager. Beklager.
Tror du det gjør deg spesiell?
Så trist
Når du er alene.
- Sviende smerte. - Hva er det godt for?
Han hadde ingen grunn til å fortsette.
Gratulerer med dagen
Gratulerer, kjære Julie
Gratulerer med dagen
- Anthony var narkoman. - Jeg er forelsket.
- Du er et menneske med et liv å leve. - Fremad.
Jeg kunne se det klart for meg.
Det er du som har makt.
Kan du låne meg et par pund?
Har du ti? Gi meg ti.
Julie.
Og jeg er født på ny.
Du er fortapt og vil alltid være det.
Og jeg er født på ny.
Vi er litt senere enn vi sa, på grunn av
- den pokkers t-banestreiken. - Snøfnugg!
- Det er så kjedelig. - Selvfølgelig, streiken.
Så tok du drosje hit?
Å, se!
- Ser du? - Jeg ser.
- Jeg prøvde å forklare. - Jeg ser.
- Nå forstår jeg. - Det var vanskelig.
Unnskyld, jeg var dum.
- Og de kan brettes. - Det er en stor forbedring, kjære.
Jeg skjønner.
- Og de kan brettes opp. - Ja.
De har gjort en god jobb.
Jeg kunne ikke se at de brettes.
- Det er fantastisk! - Ja.
Med bonus for å bli kvitt glasset
som hun ikke kunne slutte å stirre på.
-Å, se -Vil du ha litt te?
Gjerne. Frukter fra hagen.
- Se, kjære. - Ja?
- Sett dem i vann. - Takk, mamma.
- Takk. - Ja, jeg tar gjerne en kopp te.
Nei, jeg mener, det er ingen stor bragd,
å få drosje fra King's Cross i gode tider,
men å finne noen
som kan ta et vilt dyr, var noe for seg selv.
Tusen takk.
Vi fant en sjarmerende mann.
Vet du hva? Jeg tar en tur på det lille rommet hvis jeg får lov?
Jeg sprutet meg med din himmelske duft ved vasken.
- Er det Penhaligan's Bluebell? - Ja.
Helt strålende.
- Kom igjen. Opp med deg. - Få lukte.
Helt strålende, er den ikke?
- Dette er til deg. - Hva er dette?
- Jeg ser ikke. - Litt av pengene.
- Å, min kjære! Virkelig? - Ja.
Kan du avse det?
- For jeg kan vente. - Nei. Du har ventet lenge nok.
Jeg vet du vil betale tilbake, jeg kan vente
Det går bra.
Nei, du, det er på tide. Det var på tide. Jeg ville ikke betalt om jeg ikke kunne.
-Vel -Det går bra.
Tusen takk. Veldig bra.
- Takk. - Hyggelig å gjøre forretning med deg.
Hvor er teen min?
Mamma, hvorfor røyker du fortsatt?
Det er så fælt.
Jeg vet det.
-Og du tror -Jeg vet det.
Vel, det er
Hva føler pappa om det?
Pappa later som om han ikke vet noe.
Det er en av hans beste egenskaper.
Ja, som en virkelig kjærlig person.
- Han må virkelig elske deg. - Jeg tror det.
Snøfnugg! Snøfnugg!
- Håret ditt er så langt. - Ja, jeg vet.
Det ser nydelig ut.
- Liker du det? - Ja.
- Bra. - Ja.
Ja, nei, jeg liker det også.
Den ligner faktisk på moren min.
Hun pleide å ha håret sånn.
Håret hennes var mye mørkere enn mitt.
Ja, men hun pleide å ha det i en knute.
Det var alltid spennende når hun tok den ned om natten.
- Eller om du fikk øye på henne. - Tok så henne?
Ja.
Blir du tatt vare på? Nei?
Ok. Vil du at vi skal
Ok.
Vet Anna det?
Beveger hun seg med kamera? Eller er hun bare
Vi prøver noe statisk av henne,
- som snur seg sånn. - Men hold siktlinjen.
Og så tenkte jeg vi kunne ha et av henne alene.
- Så flytte på seg. - Ok.
Da får hun bevegelse med gitaren.
Jeg vil ikke at hun skal dunke borti noen om hun beveger seg.
Anna kommer nå, Julie. Så
Hei.
-Så -Du er vakker.
Vær forsiktig med hælen.
Vi vil ikke at du skal falle.
-Så du ville at hun -I midten.
Og du skal stå, ja,
og den vil snu seg ganske sakte.
Akkurat.
Og om du kan falle, rekk opp hånden, så stopper vi.
Greit.
Men jeg tror du snur deg med den.
Og når som helst
Vi setter på dreieskiven.
Når den er oppe, ruller vi kamera.
Marker den. Så spiller vi avspilling.
Vi teller til åtte, og så begynner vi.
Forstår alle det? Har alle det bra?
Jepp. Ok.
- Kult. - La meg
- Nei, bare fortsett. - Er du sikker?
- Nei? Ja? - Nei.
- Det er bra. - Ok. Greit.
- Ok. - Greit, stå klar alle sammen.
Stille og rolig.
Ok, James, sett i gang dreieskiven.
Ok, stille og rolig, folkens. Vi avventer nå.
- Ok, kamera går. - Begynn å film.
- Kamera går. - Og marker det.
En-en.
Ren ramme, takk.
Ro dere ned og gå til avspilling!
Gud, jeg vil hjem.
Men jeg vil bli der ute.
Det er en helvetes sak.
Å gjøre noe du ønsker.
Så jeg venter ved telefonen.
Ringer ute i gangen.
Og jeg skriver det med kritt.
På skjelettveggen.
Er dette alt?
Vet du hva slags tema du vil utforske?
Er det noe du har bestemt?
Nei, det er ikke Nei, det er det ikke. Det er ikke det.
-Jeg håper -Du er i det minste ærlig.
Jeg håper jeg
Jeg håper jeg har mer Jeg håper jeg har noe å si i 30-årene,
før jeg kommer meg dit.
Jeg håper jeg har noe å snakke om.
Men føler du at du nesten er en hamster
- som lagrer erfaring? - Jeg lagrer.
Jeg samler erfaring og informasjon.
- Samler alt det. - Ok.
Alle de greiene, og jeg venter
på å finne hva jeg vil gjøre med det.
Ved daggry var de på kommunistisk jord og la ut symboler på fred.
Tusenvis av dem ser østover
og ropte: 'Ned med veggen.'
På toppen var Berlins innbyggere, som ikke var født
da muren ble bygget, ledet folket i sang.
Hans Yanke var 14 år da den kom opp.
I dag sier han at han har endret alt.
Jeg trodde ikke veggen ville falle.
- Hva tenker du nå? - Veggen kommer til å falle.
Hei! Greit!
- Gratulerer! Hvordan går det? - Takk.
- Går det bra? - Det går så bra.
- Du er så full allerede! - Hun så litt eldre ut.
Nei, du ser fantastisk ut. Jeg har noe til deg.
- Vil du ha den på bordet? - Ja, takk. Tusen takk.
Gratulerer med dagen.
Du er den eneste jeg vil ha her.
- Faen, øreringen min. - Beklager.
- Gratulerer med dagen. Fin kjole. - Takk, kjære. Takk.
Mye arbeid med forening mot koppskatt.
Å, ok.
Noen liker å snakke med andre om sånt.
Jeg har hørt om det. Ja, jeg har hørt om det i Frankrike.
Ja.
- Vin. - Har du en rød en?
Ja, det har jeg.
- Å, ja. - Den.
Gi ham en sigg.
-Jeg vil ikke at du -Det ville vært fantastisk.
Ja.
Jeg har så mange bilder av meg med stor mage.
Ja!
Du stiller så mange spørsmål.
- Jeg har nettopp møtt henne. - Har du?
Jeg trodde dere var sammen en stund?
Fire måneder, litt for intenst med de spørsmålene.
Kan ikke noe for det. Jeg er i gang.
Jeg vet det.
- Jeg lagde den ikke. - Kjøpte du den?
- Hvem tok den med? - Ikke jeg.
Jeg tok den ikke med, jeg bare så den utenfor.
- Trodde det var fra festen. - Du
Hva? Unnskyld? Fant du den på gaten utenfor?
- Eller hva? - Nei. Det bare
Den var ved døren.
Det er post.
Det er vel ikke sant? Det var en spøk.
Det var rett utenfor døren.
- Tuller du? - Jeg tok den med. Jeg lagde den!
- Jeg lagde den! - Jeg
Jeg har spist halve alt.
- Jeg lagde den, men fra boks. - Ser nydelig ut.
Kan du gå inn dit?
- Hent den lille babyen. - Noen gjemmer seg.
Ok, da gjør vi det.
Dette blir bra.
- Herregud. - Hva skjer?
Alle sammen, si '30'!
- Tretti! - Tretti!
Der er du. Sånn, for faen.
- Sånn, ja. - Ser flott ut!
Hva skal vi andre spise?
Venter vi noen på noe tidspunkt?
Hva mener du?
Kanskje en fin ung herremann i livet ditt.
Fin ung Nei.
- Absolutt ikke. - Nei?
- Nei, du er ikke med noen? - Bare meg.
- Bra. - Jeg er fornøyd.
Bra. Takk, kompis.
Sånn skal det være. Kom hit.
- Jeg elsker deg. Takk. - Jeg elsker deg.
Kutt!
Tekst: Michael Antonio Sjonbotn