Gör inget dumt!
Var är min väska?
Jag kan inte lita på dig längre. Du får inte jobba ensam igen.
- Ditt hår är längre. - Slåss inte! Hon är en vän.
När jag tittade på transaktionerna såg jag det här.
Kenny spårade betalningar till en skola.
- Båda Franks barn går där. - Var är han nu?
Vilka flyr du från, Frank?
Jag kan ta hand om oss båda nu.
- Åh, herregud. - Nej, nej, nej. Kör!
Kör!
- Eve? - Vad gör...
- Är du galen? - Jag ska tala med henne.
- Hon försökte döda mig! - Hon väntar på nånting.
- Herregud. Snälla Eve. - Hon väntar på mig.
Vakna, Eve! Hon är en lönnmördare och tänker döda honom.
- Eve! - Jag tänker.
Eve, vi kan få tag i henne igen.
Då kan du göra vad du vill med henne.
Var inte så jävla dum, Eve!
- Jag klipper till henne om jag måste. - Ja!
Nej, Eve!
Nej!
- Vad händer nu, då? - Vem är hon?
Jag vet inte. Vi pratade inte direkt med varandra.
De var alltså tre och de sa inte ett ord till varandra?
- Kom igen, Frank. - Finns det mer HP-sås?
- Var är dina barn? - Hos min svärmor.
Sms: A henne och be att de får stanna där några nätter.
- Nej. Använd min. - De kan spåra din.
Jag hade goda skäl.
Jag vill inte höra vilka de är.
Kan du inte sluta använda den tonen mot mig? Snälla!
Jag är väldigt trött.
Får jag lov att gå och hämta lite mer sås?
Vem skulle spendera så mycket pengar på den mannen?
Herregud, han älskar verkligen sin HP-sås. Det är så man mår illa.
- Oksana. - Vadå?
En av tjejerna hette Oksana.
- Oksana. - O-K-S...
Ja, Oksana. Sök igenom alla fängelsejournaler.
Finns det en Oksana som stulit så mycket som en tvål...
- vill jag veta vem hon är. - Okej.
Hur är det?
Bra. Skicka adressen till gömstället till mig.
- Nåt mer? - Resväskan kom tillbaka.
- Jättebra. Hittade du nåt? - Hennes DNA finns överallt på den.
Det är samma DNA som vid de andra morden.
- Det är bara... - Vadå?
Hon vet att hon går att spåra.
Antingen är hon djupt arrogant eller också väl beskyddad.
- Eller båda delarna? - Herregud. Eller båda delarna.
Okej. Ring mig om du hittar några Oksana.
Okej. Hej då.
Prio nummer ett.
- Är hon där inne? - Den här vägen.
Har du en våtservett?
Här är salongen i ditt eget privata gömställe.
Det finns tandkräm, tandborste, tvål och schampo i skåpet.
Det är här det magiska sker.
Alla fönstren är säkrade, så var inte orolig-
- för att det ska bli nåt knackelibang på rutan om natten.
Jag är här och ger dig allt du behöver-
- förutom kramar. Jag är lyckligt gift och hoppar inte över skaklarna.
Blir det bra med kinesiskt ikväll?
Anka?
- Kan du inte laga lite te, Elena? - Jovisst.
Okej. Kom, så går vi, Frank.
Hej, Frank.
Hör här.
Det jag har gjort är inte på långt när lika illa-
- som det många andra har gjort för att rädda sina familjer.
Vi har spårat utbetalningarna-
-så du kan lika gärna börja prata.
Vad vill de ha?
Jag tror, jag tror...
att jag håller på att få en ångestattack. Armarna är...
De känns domnade. Kan ni ringa efter en läkare? Snälla?
Andas bara långsamt.
Kan jag bara få ta ett bad och byta kläder?
Jag ska berätta allt för er!
Du har fem minuter på dig och du får eskort.
- Tack. - Det var så lite.
- Tack. - Okej?
Det verkar som om allt är under kontroll-
- så nu sticker jag tillbaka till London-
- med tre vinflaskor och gråtknullar exet-
- tills minnet av traumat idag förbleknar.
Jag förstår.
Bortsett från det var det en fantastisk dag, Carolyn.
Han säger att han för svag för att kunna prata.
Ska jag släpa hit honom?
Nej.
Jag vet exakt vad han behöver.
Jag är ledsen att du ska behöva se det.
Det är ingen fara, Frank.
Allt ordnar sig.
Berätta bara vilka de här människorna är.
De kallar sig "De tolv".
De vet allt om mig.
- Utpressade de dig? - Nej. Ännu värre.
De erbjöd sig att betala min frus behandling.
De visste allt om hennes sjukdomstillstånd.
De visste att sjukvården inte erbjöd viss cancerbehandling-
- utan att patienten själv betalar för den numera.
Jag hade inget annat val.
- Du kan inte klandra sjukvården. - Nej. Självklart inte.
- Men regeringen. - Och skolavgifterna?
Jag ville bara att min familj skulle ha det bra.
Vilken information ville de ha av dig?
De vill bara veta hur snacket går.
De är intresserade av "den stora bilden".
- I synnerhet information om Ryssland? - Nej.
Men agenten var ryss och vi drack mycket, så jag antog-
- att de tillhörde den civila underrättelsetjänsten-
- och ville höra lite skvaller om folk.
De verkade vilja veta allt möjligt.
Jag ville bara att min fru skulle ha det bra.
Bills fru önskade nog detsamma för hans del.
Jag visste inte att de skulle ge sig på Bill.
Jag tror att hon tog existensen av din avdelning ganska personligt.
- Hur känner de till den? - Jag berättade.
Jag trodde att du fortsatte utreda efter förhöret.
- Du förhördes inte. - På puben.
Du säger att du knappt vet nåt-
-men du verkar veta en hel del.
- Varför kom du inte till oss? - Jag ville inte fastna här!
Jag trodde att ryssarna skulle hjälpa mig.
- Och tjejen? - Ja, de är mycket stolta över henne.
De använder henne till...
Vadå? Vad använder de henne till?
Det finns ett mönster i de här morden.
De destabiliserar nedifrån och uppåt.
- Vad vill de uppnå med det? - Kaos.
- Några träffar på Oksana än? - Jag jobbar på det. Inga än.
Okej. Frank sa att organisationen kallar sig "De tolv".
- En mäktig siffra. - Jaså?
Tolv lärjungar, årets tolv månader, julens tolv dagar.
Allt väl med Elena?
- Ja, hon tog ledigt i eftermiddag. - Okej.
Jag ringer henne kanske. Eller vore det konstigt?
Du kan ju nämna det där med lärjungarna om du behöver en ursäkt.
Jag tycker att det vore mycket omtänksamt.
Okej. Hej då.
Polisen har bekräftat att liket av en man har hittats-
- i närheten av där du hämtade Frank. De återkommer.
De var tre. Nån av dem är okänd.
Ja, tydligen.
- Var det Kenny som ringde? - Ja.
Hans far dog mycket, mycket hastigt för några år sen.
Jag tänkte bara att nu när Bill plötsligt...
- Är allt väl med honom? - Han verkar må bra.
Alla är chockade. Jag håller ett öga på honom.
Bra.
Behöver du eskort hem?
Nej, tack. Det vore skönt med en promenad.
Åh, herregud.
Fan. Fan.
Hej, älskling. Hej, är du...?
Nej, förlåt mig. Jag måste tillbaka till kontoret.
Be Dom att komma på middag senare. Okej?
Nej, det är ingen fara. Jag sprang till bussen.
Är du arg?
Du är min hjälte. Okej, vi ses senare.
Lycka till. Okej. Jag älskar dig. Hej då.
- Ursäkta. - Ingen fara.
Det är nog hans babyfilt. Jag hittade den under skrivbordet.
Jag visste inte vad jag skulle göra med den. Vek bara ihop den.
Jag ska lämna tillbaka den till hans familj.
Du borde fortsätta att prata med honom.
- Vadå? - Trots att han är borta.
Vi borde bara tala högt till honom ibland.
Det hjälper. Jag lovar.
- Kenny... - Jag fann fängelsejournaler...
för flera Oksana i Ryssland och Ukraina.
- Det finns en jag vill visa dig. - Jättebra. Får jag bara...
Ja. Jag ska bara...
Kära Elena, Du vill ju hålla det profesionellt.
- Åh, herregud. Förlåt. - Nej, nej. Det gör inget.
- Det ska vara två s i professionellt. - Tack.
- Åh, fan! - Ja. Det är hon.
Oksana Astankova. Passar perfekt in på profilen, men...
- Vadå? - Hon dog i fängelset.
- När då? - För fyra år sen.
- Vad satt hon inne för? - Hon mördade en kille...
och gjorde nåt hemskt med honom.
- Vadå? - Hon...
- Hur skulle Elena ha sagt det? - Hon högg kuken av honom.
EFTERNAMN: ASTANKOVA FÖRNAMN: OKSANA
BROTT
Jisses.
Niko?
Fly inte.
- Hjälp! Hjälp! - Jag ska inte göra dig illa!
Öppna, annars...
- Fan! - Öppna den jävla dörren!
- Nej! Nej! Nej! - Hör på mig!
- Nej! - Hör på mig!
- Nej! Nej! - Lägg av!
Skrik inte! Jag ska inte göra dig illa.
Håll käften!
Lägg av! Skrik inte! Jag ska inte göra dig illa!
- Du gör mig illa! - Håll käften!
Lägg av!
Jag vill bara äta middag med dig!
Okej? Okej.
- Jag har inte så mycket... - Det går bra med vad som helst, tack.
- Köttfärspaj? - Tack.
Jag kan värma den i ugnen, men mikron är snabbare.
Mikron blir bra.
- Du skakar. - Ja...
Ta på dig nåt därifrån.
Jag ska inte titta.
Du har en väldigt snygg kropp.
- Vill du att jag dukar? - Nej. Du är min gäst.
Se till så att du inte tappar den.
Du kan hålla i den om det känns bättre.
Varsågod.
- Det är så trevligt att träffa dig. - Tack detsamma.
Varför är du här?
- Har du gjort den här? - Nej.
- Din man? - Ja.
Han har en stilig mustasch.
Varför kom du hem till mig?
- Jag ville träffa dig. - Varför då?
Jag behöver nån som kan hjälpa mig.
Jag vill inte göra det här längre.
Jag vet vad jag är.
Jag vet att jag inte är normal.
Jag känner inte saker som...
Förlåt mig.
Jag ville inte göra din partner illa.
Jag vill inte göra folk illa.
De tvingar mig att göra det. Om jag inte gör som de säger...
Jag har ingenstans att ta vägen, Eve.
Jag behöver hjälp.
Snälla Eve, jag är så ledsen.
Skitsnack.
Herregud, vilket rövhål du är.
Oksana.
- Du är så självbelåten. - Jag vet mer än det.
Jag vet att du är ryska.
Jag vet att du satt i fängelse i Moskva i fem år-
-tills nån hjälpte dig att rymma.
Jag vet att du är oerhört skärpt-
- och beslutsam och att du jobbar hårt.
Nåt mer?
Jag vet att du är en ovanlig människa.
Nåt mer?
Jag vet att nånting har hänt dig.
Nåt mer?
Jag vet att du är psykopat.
Kalla aldrig psykopater för psykopater.
Då blir de upprörda.
Är du upprörd?
Ett dumt ord.
Kom du hit för att döda mig?
- Vi håller bara ögonen på dig. - Vilka då?
Vilka jobbar du åt? Varför mördar du de här människorna?
- Vet du inte det? - Vet du vilka du jobbar åt?
- Ja. Ja! - Gör du verkligen det?
Du skulle antagligen komma fram till-
-att vi jobbar åt samma människor.
Jag har din fängelsejournal.
Vad står det i den?
Varför kastrerade du honom? Vad hade han gjort dig?
- Berätta. - Okej.
Men kan vi reda ut en sak innan vi går vidare med det här?
Ja?
Sitter tröjan och skjortan ihop-
- eller är det två separata plagg? Hur fungerar det?
Varför Bill?
Han fick dig att tappa fart.
Gör det inte.
Det känns värre när jag sticker in den sakta.
Tvinga mig inte till det.
Bär du den?
Jag ska hitta det du tycker om.
Och jag ska döda det.
Åh, snälla. Snälla.
- Hon fuskar alltid. - Hon lärde mig.
Vad? Jag trodde att det var jag som lärde dig det!
Vad har du för pinkod?
Ett, två, tre...
fyra.
Okej. Tack så mycket för hjälpen.
Jag tar den här.
Hej!
- Förlåt, jag skulle just gå. - Hej.
- Hej.
Tack, Eve! Det var jättegott.
Vann ni?
Förlåt, men jag kunde inte ringa. Hon tog min mobil.
Hon var hemma hos mig. Vi slogs och...
- Har du fest? - Bara en middag. Kom in.
Herregud, ursäkta mig. Vad fin du är.
- Den här vägen. - Förlåt att jag stör.
Bara en gammal vän.
Vill du komma ut till oss, Kenny?
Kenny är min son. Vi hinner inte med din reaktion-
- så känn dig inte tvungen att säga nåt.
Jag kommer strax. Och det där är Martin.
- Är du skadad? - Nej.
Hon tog min mobil. Förhöret med Frank finns där-
- och vägbeskrivningen till gömstället. Jag använde mobilen.
Okej. Jag ska larma piketen.
Jag behöver kriminaltekniker till mitt hus och skydd åt min man-
- men det viktigaste är att flytta Frank. Nu.
Okej, vill du...
Jag måste göra desserten, mamma.
- Vill du spara... - Ja, jag sparar lite till dig.
Tack. Okej, nu sticker vi.
Åh, herregud! Åh, herregud, hjälp mig!
- Tjallare. - Nej, jag berättade inte allt.
Tänker du döda mig?
Men först ska jag utnyttja dig sexuellt.
Jag skojade bara.
Snälla, kan vi inte göra en deal?
- Jag har massor av pengar. - Det har jag med.
- Jag har barn. - Jag vill inte ha dina barn.
Nej, jag har barn att ta hand om.
Det här kommer att knyta dem samman.
- Är du rädd? - Ja.
För att du inte vet vad som händer när du dör?
Vad tror du?
Dina ögon blir tomma.
Och din själ går in i dig.
Folk tror att själen lämnar kroppen när man dör.
Jag kan svära på att den bara går djupare in.
Den kommer så djupt in...
Den blir så liten att den inte kan styra kroppen längre.
Den är liten och den stannar där inne för evigt.
Jag ska döda dig snyggt.
Först.
Efteråt ska jag gå lös på dig-
- så att det ser värre ut än vad det är. Bara så du vet.
Nej, nej. Snälla, vänta. Kan vi inte göra det i sovrummet?
- Jag gillar badrum. - Snälla.
Okej, kom igen. Vi gör det där inne.
- Hetsa inte upp mig. - Förlåt.
Ta av dig kläderna, så slipper du kanske undan med det här.
- Vad vill du ha av mig? - Din penis.
Min...
- Beväpnad polis! - Sovrummet klart.
Vi har en man i akut behov av läkarvård.
Åh, herregud. Hur är det med dig, Max?
Frank.
- Där inne? - Ja, ma'am.
Hon...
- Hon... - Bara säg det.
Hon högg av honom kuken.
Jaha.
Diego och Nadia slogs.
- Och? - Sen backade han bara undan.
Jag skrek. Nadia la nåt bak i bilen och sen smällde det.
Han slog till henne.
Han sa åt mig att gå ut ur bilen och vi gick.
Jag hade inget vapen.
Han sa att han skulle döda mig. Varför?
Varför? Vi ska ju vara ett team. Vi måste lyckas med uppdraget.
Han kallade oss... Vad var det han sa? Gullet.
- Och? - Jag sköt honom.
Jaså, jag trodde inte att du hade nåt vapen?
- Jag tog hans. - När han riktade det mot dig?
Jag ville inte säga det eftersom du skulle bli svartsjuk.
Jag var tvungen att använda tuttarna.
För att döda honom? Dödade du honom med tuttarna?
Nej. När han tittade på dem tog jag hans vapen.
Okej.
Det var så sorgligt.
Jag gillade att ha ett team. Men man kan inte lita på nån.
Du sa det till mig.
Nadia lever fortfarande.
Nej. Nej, han körde över henne - två gånger.
Du borde hälsa på henne-
- innan hon börjar berätta sin version av det som hände.
- Var är Nadia? - I Ryssland.
Du har inget val. Ingen annan kan göra det.
Det är ingen fara. Du kan komma tillbaka med detsamma.
Men Anna, då?
Du kommer inte att träffa henne.
Vad är det?
Vilket nummer har du?
- Vadå? - I "De tolv".
Det var som tusan.
.:: TWA - Your Source Of Quality! ::. www.nordicbits.org
Text: Gunvor Assergård www.sdimedia.com