PERSONA
Ja, jag kan fråga mamma när hon kommer hem på torsdag.
Om jag frågar pappa säger han bara nej, med nån dum ursäkt.
-Är du säker på att det är okej? -Ja.
Men hur gör du ikväll?
Sarah?
-Dra åt helvete! -Knäppis.
-Hej. -Hej.
Allt bra? Jag ska ta en kaffe. Vill du ha nåt?
Ja, jag kan ta en till.
Har du sömnproblem? Sömnstudie, tjäna pengar på att sova
Sarah? Kom in.
Har du haft problem med att somna eller sova länge?
-Ja, på sistone. -Okej.
Dricker du kaffe, te eller andra drycker med koffein. Och om så hur ofta?
Kaffe.
Det brukar vanligtvis bli mellan tre och sex koppar per dag.
Okej.
Har du diagnostiserats sömnstörningar
som somnambulism, nattskräck, sömnlöshet?
Nej.
Inte officiellt.
Jag gick i sömnen som barn, men det var länge sen.
Okej.
-Kan du delta i två månaders tid? -Ja.
Perfekt.
Jättebra.
-Så vi kommer bara och sover? -Ja, det är allt.
Du kommer att vara inkopplad
och vi ställer frågor på morgonen, men i övrigt...
-...så ska du bara ha din REM-sömn. -REM?
Ja, snabba ögonrörelser.
Det är då vi drömmer som mest intensivt.
Tack för att du kom, Sarah. Jag skickar din ansökan till vår chef
så kontaktar vi dig troligtvis imorgon om du blir utvald till studien.
-När börjar vi i såna fall? -På måndag.
Jag hoppas vi ses då. Hej då.
-Vadå? -Är allt bra?
-Ja, det är bra. -Är det?
-Ja. -Det är okej om du inte är det.
Jag vet.
Du anar inte hur skönt det känns, att ligga i en säng och...
...i ett hus. Tack.
-God natt. -Sov gott.
ANIMA OCH ANIMUS
Först nu fattar jag att jag kan tjäna pengar på att sova.
-Din fru gläds säkert över lugnet. -Jag vet att jag gör det.
Är du den enda tjejen i studien?
-Nej, det finns en till. Emily. -Häftigt.
-Är det din första sovklinik? -Ja.
-Och för er? -Ja.
Jag har varit på flera.
Hej.
-Själv då? -Jag har deltagit sen jag var fem...
Aaron och jag har känt varandra länge.
Jag började gå när jag var 16.
Gamle Meyer älskar väl att se oss sova.
-Meyer? -Dr Meyer. Han leder avdelningen.
Ni träffar honom sen. Han brukar intervjua när man går.
Den sitter perfekt. Sätt dig så kopplar vi in sovhjälmen.
-Måste alla ha de här? -Jag är rädd för det.
Det är så vi får informationen från dig till oss, på vårt kontrollrum.
Okej.
Ursäkta? Hej, ledsen.
-Michael sa att jag skulle gå hit. -Ja. Hej, Emily. Du är på rätt plats.
-Sätt dig så kommer jag strax. -Okej.
-Hej. -Hej.
-Hur många deltar? -Sex.
Två tjejer och fyra killar.
Varför är det fler killar?
Det får jag inte berätta.
-Vad studerar ni? -Det kan jag inte heller berätta.
-Du skulle skynda dig. -Jag installerade de nya drivrutinerna.
Ingen fara. Kolla när jag gör Emilys och sen hjälper du med killarnas.
-Coolt. - Hej. -Hej.
Jag riggar klart Sarah så kan du börja med Emily.
Tack.
-Jag kommer strax. -Okej.
Det är nästan klart.
-När är vi redo? -Om en timme är alla inkopplade.
Okej. Jättebra.
Stadie ett. Ögonen sluts.
En aktivitetsminskning i vakenhet.
Patienten kan väckas utan svårighet...
...men om patienten väcks så känner den sig inte utvilad.
Många har en känsla av att de faller, de första fem-tio minuterna av sömnen.
-Som kan orsaka plötsliga ryckningar. -Myokloniska anfall.
Jättebra, Lyle. Håll ett öga på EEG och EOG.
Några av dem har nått stadie två.
Nu ser vi toppar och dalar, som visar muskelspänning och avslappning.
Vi ser också en minskning av hjärt- rytmen och en temperaturminskning.
Deras kroppar gör sig redo för djupsömn.
Stadie tre och fyra. Djupsömn.
Deltasömn.
Väck dem nu och under ett ögonblick vet de inte var de befinner sig.
Nu väntar vi.
Om en stund går de in i REM-sömn.
-Det är som ett urverk. -Ja.
Så är det för de flesta.
-Är vi redo? -Jag spelar in.
Där.
Vems flöde är det där?
Det är i sal A. Sarah Dunn.
Och... Känner du dig utvilad?
Ja, faktiskt.
Mer eller mindre utvilad än när du sover hemma?
-Helt klart mer. -Vad bra.
-Några frågor till sen är vi klara. -Okej.
Mamma
Är det så bra?
Jag läste ut den i ett svep.
Jag kunde inte lägga ner den.
Den är jättebra.
-Jaså? -Det är nån sorts...
...sorgsenhet man inte kan undfly. Du borde köpa den.
-Har du läst mycket av Philip K. Dick? -Nej, inte mycket.
Han är jätteparanoid.
Men koncepten är geniala.
Han får en att tänka.
-Tack. Jag ska ge honom en chans. -Du kommer inte att ångra dig.
Du måste fixa in mig. Jag är en proffssovare.
-Om jag fick betalt för att sova... -Vänta.
Jag försöker undvika honom. Han med trenchcoat och glasögon.
Vi träffades på bokhandeln tidigare. Jag orkar inte vara social. Kom.
Okej.
-Du gillar honom. -Håll käften.
Lägg dig ner.
Vi är redo. Anita kommer om en stund.
Kommer Emily ikväll?
Hon är nog sen eller så har hon hoppat av.
Det är ganska vanligt här.
-God natt, Sarah. -God natt.
Och den här?
Nej. Inget.
-Så du känner inget när du ser bilden? -Det stämmer.
Okej.
Ärligt talat så kan jag inte säga vad nån av de här betyder.
Vi vet. Ha tålamod.
Jag varken ser eller känner nåt.
Ett par händer, som kanske håller i nåt.
Deltar Emily fortfarande i studien?
Troligtvis inte.
Är nåt fel?
Nej, folk tappar vanligtvis intresset efter ett par nätter.
De inser att de inte gillar att sova på ett konstigt ställe eller så...
-Vi kommer att ha en ersättare snart. -Men ni har pratat med henne?
Nej, men det här händer hela tiden.
-Folk slutar komma i varje studie... -Kom igen.
Ledsen, men vi har fyra kvar att göra innan jag kan gå hem och sova.
Okej, Sarah. Den sista för idag.
Sarah? Sarah mår du... - Hämta Riff! Snabbt!
-Mår hon bra? -Hon verkar må bra nu.
Nej.
Nej...
-Jag följde inte efter dig. -Inte?
Varför ser jag dig överallt?
Du satt där och såg mig sova.
Så du tänkte: "Eftersom jag aldrig lämnar min nördkammare"
"så är det här nog min bästa chans att möta min framtida nördfru."
"Om jag följer efter henne så kanske hon faller för min jävla nördcharm."
Snälla, sluta inte med vår studie på grund av mig.
Jag slutar inte på grund av dig.
Jag slutar för jag hade mitt livs värsta panikattack och ni berättar inte varför.
Okej, Sarah. Den sista för idag.
Sarah? Sarah mår du... - Hämta Riff! Snabbt!
Vad trodde du att det skulle hända när du visade henne bilderna?
-Jag... -Det är inget skämt, Anita.
Det här är första gången nån gör det här så vi måste hantera det varsamt.
Vi kan antingen hyllas eller korsfästas för vår hantering av genombrottet.
-Det var inte... -Ingen mer otillåten testning...
-...oavsett vad Riff säger. -Vi ville se om de mindes.
Uppenbarligen gör de det.
Så... Nu återgår vi till att bete oss som forskare igen.
Det vill säga samla datan och studera dem på ett anständigt sätt.
Vi ska inte frångå din metodik igen.
Tack.
Jag kommer förbi ikväll för att övervaka.
Hej.
Zoe?
Hallå?
Unga dam! Vakna! Vakna!
Jag ville inte väcka dig, men de där grabbarna snodde nåt från dig.
-Va? -De tog nåt och sprang iväg.
-Så jag väckte dig. -Hur länge...
Fan!
Nej... Nej, nej, nej.
Zoe! Zoe!
Snälla, var hemma. Var hemma.
Zo! Kom igen, Zoe!
Snälla, Zoe!
Hallå, nörden!
Hej.
Vad var det för bilder som Anita visade i morse?
Det kan jag inte berätta.
Jag kommer inte tillbaka annars.
Så du lägger inte av?
Jag lägger inte av eller berättar att du följde efter mig...
-Om? -Om du berättar vad ni forskar om.
-Det kan du glömma. -Snälla.
Jag börjar bli rädd.
Sen i morse har det...
Jag har aldrig känt mig så konstigt.
Om jag visar dig kan det äventyra resultaten.
Lyssna, jag tror att ert projekt sabbar mig fullständigt.
Blir inte era resultat äventyrade om jag slutar?
Okej, följ med mig. Nu!
Jag skojar inte.
Om jag visar dig det här...
...så får du inte berätta för nån.
Till att börja med kan du se att jag sätter den här på mitt huvud.
Så att du kan känna dig trygg.
För ett par år sen lyckades en begåvad neuroforskare från Berkeley
avkoda bilderna som vår hjärna bearbetar.
Vad vi ser.
Och exportera datan...
...som en rörlig bild.
Lägg av...
-Det är otroligt häftigt. -Ja.
Jag kom på ett användningsområde och har gjort justeringar för att se...
...än mer otroliga saker.
Tittar ni på våra drömmar?
Ja.
Jag kan självklart inte visa din eftersom vi sett vad en enda bildruta gör med dig.
Men det är nog säkert att visa dig nån annans dröm.
-Är det hans drömmar? -Nej. Han håller på att somna. Ser du?
Det här är hypnagoga hallucinationer.
Hjärnan försöker tolka informations- minskningen vid insomnandet.
-Det är så konstigt. -Och fascinerande.
Kolla på bilderna och formerna som flyter i hans sinne.
Det är faktiskt ganska vackert.
Om jag minns rätt så hade han en ganska skrämmande dröm,
så jag får bryta.
Är mina drömmar lika sjuka?
Ibland.
Vi har alla mardrömmar.
Det här är galet.
Känner du aldrig att du tittar på nåt som du inte borde?
Jag skulle inte göra det här utan att ha en anledning, Sarah.
Som är...?
Fan! Vi måste gå.
Kom.
Jag höll vad jag lovat.
Vi ses där inne.
SKUGGAN
-Den är ny. -Ja.
Vi städar upp lite.
Hur är det möjligt?
Alla har sina egna hypnagoga hallucinationer...
...men i slutändan...
...slutar de så här.
Jag har drömt om de här sen jag var sex.
Det finns otaliga fall genom historien, i olika kulturer
men av nån anledning hittar vi alltid ett sätt att reducera dem till...
...bara drömmar.
Det är jävligt läskigt att se vad som driver oss.
Lyle, kan du spela in det i 4K?
-Dunn vaknar ur REM. -Hennes puls är skyhög.
Sarah?
Sarah!
-Mår du bra, Sarah? -Fan ta er! Nej, jag mår inte bra.
-Du hade en mardröm. -Jag vet det.
Vad handlade den om?
Såg du dem?
Ja, jag vet vad ni gör, så håll käften. Det är över för min del.
Jag kommer strax. Håll koll på de andra.
Sarah?
Ditt öga.
Vad pågår, Riff?
-Inget. -Meyer kommer in vid två.
-Vad ska jag säga? -Övervaka resten. Jag hinner tillbaka.
En mörk skuggfigur
Bill!
-Är Zoe här? -Kanske. Jag kom precis.
Kan jag se efter?
-Han har två minuter på sig. -Ja.
Sen måste han förklara hur hon visste.
-Ja, det ska han. -En av dem i C håller på att vakna.
-Det är Will. -Båda håller på att vakna.
Nej. Titta på rummet. Deras vitala tecken.
Nu händer det.
Lyle, få tag på Riff. Nu.
Vad är det som händer?
Var sa ni att Riff var?
Han sprang hem för att hämta nåt men han är strax tillbaka.
Jag vill inte att han missar det här.
Det är precis vad han har väntat på.
Hallå? Mår hon bra?
Det känns taskigt att de genomgår det här.
-Det måste vara hemskt. -Det är det.
Men det här sker naturligt. Om vi ska förstå det behöver vi datan.
De här bilderna bevisar en primär koppling till den här ikonen.
En enhetlig rädsla för den här skuggan med ögon.
Deras vitala tecken förändras.
Smyg in och koppla in dem igen.
Borde vi väcka dem?
Där.
-Det är fan inte möjligt. -Vadå?
-Michael... -Vad är det, Michael?
SJÄLVET
Vakna! Vakna!
Du måste vakna! Vakna!
Hej.
Jag kommer strax.
En lite märklig fråga...
Kan jag sova i din soffa ikväll?
-Självklart. -Jag har tappat min mobil.
Och jag har ingen annanstans att ta vägen.
Varför Riff?
-Har du sett "Rocky Horror"? -Självklart.
Minns du Riff Raff?
Jag fattar. Du är Meyers Igor.
-Du är smart för din ålder. -Jag är arton.
Jag såg din dröm.
Sarah? Sarah...
Ska vi kontakta nån släkting eller nån nära anhörig?
Jag vet inte. Jag känner inte henne så bra.
Hallå?
Syster!
Hallå?
Var är alla?
På andra våningen. Min vän är borta. Det är inga sköterskor vid disken.
-Vad heter din vän? -Dunn. Sarah Dunn.
-Sarah... -...Dunn.
Sarah Dunn. Hon är i 237.
Nej, hon är inte det. Hon är inte där.
Lugna ner er, sir. Vi ska ta reda på var hon är. Jag ringer till en sköterska.
Det är ingen där, säger jag ju.
Jerry, kan du springa upp till tvåan och hitta Rachel eller Kiki?
Den här herren söker efter en patient.
-Det är ingen där. -Det beror nog på personalbrist.
Sätt er så ropar jag när vi har hittat hennes nya rum.
Okej, tack. Jag är orolig för henne.
Sarah!
Sarah! Det är jag. Jeremy!
Sarah!
Sarah, vänta...
Sarah.
Det är jag. Jeremy. Vakna.
Vakna.
-Var fan har du varit? -Inte nu. Är du på labbet?
Ja, jag är här och jag städar upp din röra.
-Jag behöver dig nu. -Nej.
Du har förstört allt. Vi har tur om vi får göra en till studie.
Jag vet. Förlåt. Nåt har hänt med Sarah Dunn. Du måste komma.
Vad har du gjort?
Jag har klantat mig rejält. En sak till, så är vi klara.
Snälla, Anita.
Sen är vi klara.
Vi är vid bron.
Vad i helvete, Riff?
-Var är grejerna? -I bagageluckan.
-Varför tar vi henne inte till sjukhuset? -Hon är inte säker där.
De har ingen aning om vad som sker. Inte mer än vi.
Vi är uppkopplade.
Det är en mardröm.
Det är bra. Vi kan använda den för att få ut henne.
Fortsätt att titta. Jag ser till att hon är i säkerhet.
Ska vi försöka väcka henne vid mardrömmens klimax?
Ja.
Kroppen försöker avvisa döden i drömmar. Vi vaknar.
Och om du har fel?
Jag vet inte.
Nåt?
Inte än.
Allvarligt? Hur långt ska hon få fortsätta?
Jag fattar inte. Jag trodde hon gick till nån plats som var bekant...
Vänta! Jag ser nåt.
Jag har aldrig sett eller drömt om så här många tidigare.
När en av dem närmar sig eller rör henne så flyr hon drömmen.
Riff, jag vill inte fortsätta längre. Vi ringer efter en taxi och drar.
Fortsätt att titta.
-Sarah! Jag är här. -Vad hände?
Jag är ledsen. Vi kunde inte väcka dig.
-Vi kunde inte väcka dig. -Såg du?
-Ja.
Jag är ledsen.
Jag är ledsen. Jag är ledsen.
Är du säker att vi kom härifrån?
Var fick du den ifrån?
-Jag hittade den ute på fältet. -Det är min mobil.
-Tappade du den här? -Jag har aldrig varit här.
-Du kanske hade en episod och... -Vad är klockan?
Vad i helvete?
Vad står det för tid?
Spring!
Nej!
Det här kan inte vara på riktigt.
Nej!
Bild laddas upp
Vi vet inte var i din dröm det här meddelandet dyker upp.
Snälla vakna.
Vi testar en ny teknik.
Om du läser det här, så har du legat i koma i nästan 20 år.
Översättning: Angel Hammer