PERSONA
Ja, jeg kan spørre mamma når hun kommer hjem på torsdag.
Hvis jeg spør pappa, sier han bare nei, med en dum unnskyldning.
-Er du sikker på at det er greit? -Ja, selvfølgelig.
Men hva gjør du i kveld?
Sarah?
-Dra til helvete! -Idiot.
-Hei. -Hei.
Alt i orden? Jeg skal ta meg en kaffe. Vil du ha noe?
Ja, jeg kan ta en til.
Har du søvnproblemer? Søvnstudie, tjen penger på å sove.
Sarah? Kom inn.
Har du hatt problemer med å sovne eller sammenhengende søvn?
-Ja, i det siste. -Greit.
Drikker du kaffe, te eller annen koffein-drikke? I så fall, hvor ofte?
Kaffe.
Det blir vanligvis mellom tre og seks kopper per dag.
Ok.
Har du blitt diagnostisert med søvnproblemer
som søvngjengeri, nattskrekk, søvnløshet?
Nei.
Ikke offisielt.
Jeg gikk i søvne som barn, men det var lenge siden.
Ok.
-Kan du delta i to måneders tid? -Ja.
Perfekt.
Flott.
-Så vi bare kommer og sover? -Ja, det er det hele.
Du kommer til å være tilkoblet,
og vi stiller spørsmål om morgenen, men ellers...
-...så skal du bare ha REM-søvnen din. -REM?
Ja, raske øyebevegelser.
Det er da vi drømmer mest intens.
Takk for at du kom, Sarah. Jeg sender søknaden din til lederen vår,
så kontakter vi deg sannsynligvis i morgen hvis du blir utvalgt til studien.
-Når begynner vi i så fall? -På mandag.
Jeg håper å se deg da. Ha det.
-Hva? -Er alt i orden?
-Ja, jeg har det bra. -Virkelig?
-Ja. -Det er greit hvis det ikke er det.
Jeg vet.
Du aner ikke hvor godt det føles, å ligge i en seng og...
...i et hus. Takk.
-God natt. -Sov godt.
ANIMA OG ANIMUS
Først nå skjønner jeg at jeg kan tjene penger på å sove.
-Kona di er sikkert glad for roen. -Jeg vet at jeg er det.
Er du den eneste jenta i studien?
-Nei, det er en til. Emily. -Kult.
-Er dette din første søvnklinikk? -Ja.
-Og for deg? -Ja.
Jeg har vært på flere.
Hei.
-Hva med deg? -Jeg har deltatt siden jeg var fem...
Aaron og jeg har kjent hverandre lenge.
Jeg begynte å gå da jeg var 16 år.
Gamle Meyer elsker vel å se oss sove.
-Meyer? -Dr Meyer. Han leder avdelingen.
Dere møter ham senere. Han tar intervjuene når man går.
Det passer perfekt. Sett deg så kobler vi til sovehjelmen.
-Må alle ha på disse? -Jeg er redd for det.
Det er slik vi får informasjonen fra deg til oss, på kontrollrommet vårt.
Greit.
Unnskyld? Hei, beklager.
-Michael sa at jeg skulle gå hit. -Ja. Hei, Emily. Du er på rett sted.
-Sett deg så kommer jeg snart. -Ok.
-Hei. -Hei.
-Hvor mange deltar? -Seks.
To jenter og fire gutter.
Hvorfor er det flere gutter?
Det kan jeg ikke fortelle deg.
-Hva studerer du? -Det kan jeg heller ikke fortelle deg.
-Du burde skynde deg. -Jeg installerte de nye driverne.
Ingen fare. Se på når jeg gjør Emily sin og så hjelper du med gutta.
-Kult. Hei. -Hei.
Jeg gjør klar Sarah så kan du begynne med Emily.
Takk.
-Jeg kommer snart. -Greit.
Det er nesten klart.
-Når er vi klare? -Om en time er alle koblet til.
Ok. Flott.
Stadie en. Øynene lukkes.
En aktivitetsreduksjon i våkenhet.
Pasienten kan vekkes uten problemer...
...men hvis pasienten blir vekket så føler personen seg ikke uthvilt.
Mange har en følelse av at de faller i de første fem til ti minuttene med søvn.
-Som kan forårsake plutselige rykninger. -Myokloniske anfall.
Flott, Lyle. Hold øye med EEG og EOG.
Noen av dem har nådd stadie to.
Nå ser vi topper og daler, som viser muskelspenning og avslapning.
Vi ser også en reduksjon i hjerte- rytmen og en reduksjon i temperatur.
Kroppene deres gjør seg klar for dyp søvn.
Stadie tre og fire. Dyp søvn.
Delta.
Vekk dem nå, og i et øyeblikk vet de ikke hvor de er.
Nå venter vi.
Om litt går de inn i REM-søvn.
-Det er som et urverk. -Ja.
Sånn er det for de fleste.
-Er vi klare? -Jeg tar opp.
Der.
Hvem sine føtter er det?
Det er i rom A. Sarah Dunn.
Og... Føler du deg uthvilt?
Ja, faktisk.
Mer eller mindre uthvilt enn når du sover hjemme?
-Helt klart mer. -Så bra.
-Noen spørsmål til, så er vi ferdige. -Greit.
Mamma.
Er det så bra?
Jeg leste den ferdig på en gang.
Jeg klarte ikke å legge den fra meg.
Den er veldig bra.
-Åh, virkelig? -Det er en slags...
...tristhet du ikke kan slippe unna. Du burde kjøpe den.
-Har du lest mye av Philip K. Dick? -Nei, ikke så mye.
Han er veldig paranoid.
Men konseptene er geniale.
Han får deg til å tenke.
-Takk. Jeg gir ham en sjanse. -Du vil ikke angre på det.
Du må få meg inn der. Jeg er en proff sover.
-Hvis jeg fikk betalt for å sove... -Vent.
Jeg prøver å unngå ham. Han med trenchcoat og briller.
Vi møttes i bokhandelen tidligere. Jeg orker ikke å være sosial. Kom igjen.
Ok.
-Du liker han. -Hold kjeft.
Legg deg ned.
Vi er klare. Anita kommer om en stund.
Kommer Emily i kveld?
Hun er nok sent ute eller så har hun hoppet av.
Det er ganske vanlig her.
-God natt, Sarah. -God natt.
Og denne?
Nei. Ingenting.
-Så du føler ikke noe når du ser bildet? -Det er riktig.
Ok.
Helt ærlig så kan jeg ikke si hva noen av disse betyr.
Vi vet. Vær tålmodig.
Jeg verken ser eller føler noe.
Et par hender, som kanskje holder i noe.
Er Emily fortsatt med på studien?
Sannsynligvis ikke.
Er det noe galt?
Nei, folk mister vanligvis interessen etter et par netter.
De innser at de ikke liker å sove på et merkelig sted eller så...
-Vi får en erstatning snart. -Men dere har snakket med henne?
Nei, men dette skjer hele tiden.
-Folk slutter å komme i hver studie... -Dere...
Beklager, men vi har fire igjen å gjøre før jeg kan gå hjem og sove.
Ok, Sarah. Den siste for i dag.
Sarah? Sarah føler du ... Hent Riff! Raskt!
-Har hun det bra? -Det ser ut som hun har det bra nå.
Nei.
Nei...
-Jeg fulgte ikke etter deg. -Ikke?
Hvorfor ser jeg deg overalt da?
Du satt der og så på at jeg sov.
Så du tenkte: "Siden jeg aldri forlater nerderommet mitt"
"så er nok dette min beste sjanse til å møte min fremtidige nerdekone."
"Hvis jeg følger etter henne, så kanskje hun faller for nerdesjarmen min."
Vær så snill, ikke slutt i studien vår på grunn av meg.
Jeg slutter ikke på grunn av deg.
Jeg slutter fordi jeg hadde mitt verste panikkanfall, og dere sier ikke hvorfor.
Ok, Sarah. Det siste for i dag.
Sarah? Sarah føler du deg... Hent Riff! Raskt!
Hva trodde du skulle skje da du viste henne bildene?
-Jeg... -Det er ikke en spøk, Anita.
Dette er første gang noen gjør dette, så vi må håndtere det forsiktig.
Vi kan enten bli hyllet eller korsfestet for vår håndtering av gjennombruddet.
-Det var ikke... -Ingen fler uautoriserte tester...
-...uansett hva Riff sier. -Vi ville se om de husket det.
Åpenbart gjør de det.
Så... Nå går vi tilbake til å oppføre oss som forskere igjen.
Det vil si, samle inn dataene og studere dem på en anstendig måte.
Vi skal ikke avvike fra metodikken din igjen.
Takk.
Jeg kommer innom i kveld for å overvåke.
Hei.
Zoe?
Hallo?
Unge dame! Våkne! Våkne!
Jeg ville ikke vekke deg, men de fyrene der stjal noe fra deg.
-Hva? -De tok noe og stakk av.
-Så jeg vekket deg. -Hvor lenge...
Faen!
Nei... Nei, nei, nei.
Zoe! Zoe!
Vær så snill, vær hjemme. Vær hjemme.
Zo! Kom igjen, Zoe!
Vær så snill, Zoe!
Hei, nerden!
Hei.
Hva slags bilder var det Anita viste meg i morges?
Det kan jeg ikke si.
Da kommer jeg ikke tilbake.
Så du slutter ikke?
Jeg slutter ikke eller forteller at du fulgte etter meg...
-Hvis? -Hvis du sier hva dere forsker på.
-Det skjer ikke. -Vær så snill.
Jeg begynner å bli redd.
Siden i morges har det...
Jeg har aldri følt meg så merkelig.
Hvis jeg viser deg det kan det sette resultatene i fare.
Hør her, jeg tror prosjektet deres ødelegger meg helt.
Blir ikke resultatene deres satt i fare hvis jeg slutter?
Ok, bli med meg. Nå!
Jeg tuller ikke.
Hvis jeg viser deg dette...
...så kan du ikke si det til noen.
Til å begynne med kan du se at jeg setter denne på hodet mitt.
Slik at du kan føle deg trygg.
For et par år siden klarte en dyktig nevrolog fra Berkeley
å dekode bildene som hjernen vår bearbeider.
Det vi ser.
Og eksportere dataene...
...som et bevegelig bilde.
Det er utrolig...
-Det er utrolig kult. -Det er det.
Jeg kom på et bruksområde, og har gjort justeringer for å se...
...enda mer utrolige ting.
Ser dere på drømmene våre?
Ja.
Jeg kan ikke vise deg, fordi vi har sett hva ett enkelt bilde gjør med deg.
Men det er nok trygt å vise deg noen andres drøm.
-Er det drømmene hans? -Nei. Han er på vei til å sovne. Ser du?
Dette er hypnagoge hallusinasjoner.
Hjernen prøver å tolke informasjons- nedgangen ved innsovning.
-Det er så rart. -Og fascinerende.
Se på bildene og formene som flyter i tankene hans.
Det er faktisk ganske vakkert.
Hvis jeg husker riktig, så hadde han en ganske skremmende drøm,
så jeg måtte avbryte.
Er drømmene mine like syke?
Noen ganger.
Alle har mareritt.
Dette er sprøtt.
Føler du aldri at du ser på noe som du ikke burde se på?
Jeg hadde ikke gjort dette hvis jeg ikke hadde en grunn, Sarah.
Som er...?
Faen! Vi må gå.
Kom.
Jeg holdt løftet mitt.
Vi ses der inne.
SKYGGEN
-Den er ny. -Ja.
Vi rydder opp litt.
Hvordan er det mulig?
Alle har sine egne hypnagoge hallusinasjoner...
...men til slutt...
...ender de slik.
Jeg har drømt om disse siden jeg var seks år.
Det er utallige tilfeller i historien, i ulike kulturer,
men av en eller annen grunn finner vi alltid en måte å redusere dem til...
...bare drømmer.
Det er jævla skummelt å se hva som driver oss.
Lyle, kan du spille inn det i 4K?
-Dunn våkner fra REM. -Pulsen hennes er skyhøy.
Sarah?
Sarah!
-Har du det bra, Sarah? -Faen ta dette! Nei, jeg har det ikke bra.
-Du hadde et mareritt. -Jeg vet det.
Hva handlet det om?
Så du dem?
Ja, jeg vet hva dere gjør, så hold kjeft. Jeg er ferdig med dette.
Jeg kommer snart. Hold øye med de andre.
Sarah?
Øyet ditt.
Hva skjer, Riff?
-Ingenting. -Meyer kommer inn klokka to.
-Hva skal jeg si? -Overvåk resten. Jeg er tilbake før det.
En mørk skyggefigur
Bill!
-Er Zoe her? -Kanskje. Jeg kom nettopp.
Kan jeg sjekke?
-Han har to minutter på seg. -Ja.
Så må han forklare hvordan hun visste.
-Ja, det skal han. -En av dem i C holder på å våkne.
-Det er Will. -Begge holder på å våkne.
Nei. Se på rommet. De vitale tegnene deres.
Nå skjer det.
Lyle, få tak i Riff. Nå.
Hva er det som skjer?
Hvor sa dere at Riff er?
Han løp hjem for å hente noe, men han er snart tilbake.
Jeg vil ikke at han går glipp av dette.
Det er akkurat det han har ventet på.
Hei? Går det bra med henne?
Det føles ekkelt at de går gjennom dette.
-Det må være forferdelig. -Det er det.
Men dette skjer naturlig. Hvis vi skal forstå det, trenger vi dataene.
Disse bildene beviser en primær tilkobling til dette ikonet.
En enhetlig frykt for denne skyggen med øyne.
De vitale tegnene deres endres.
Snik deg inn og koble dem til igjen.
Bør vi vekke dem?
Der.
-Det er ikke mulig. -Hva da?
-Michael... -Hva er det, Michael?
JEGET
Våkne! Våkne!
Du må våkne! Våkne!
Hei.
Jeg kommer snart.
Et litt rart spørsmål...
Kan jeg sove på sofaen din i natt?
-Selvfølgelig. -Jeg mistet telefonen min.
Og jeg har ingen andre steder å gå til.
Hvorfor Riff?
-Har du sett "Rocky Horror"? -Selvfølgelig.
Husker du Riff Raff?
Jeg skjønner. Du er Meyers Igor.
-Du er smart til alderen å være. -Jeg er atten.
Jeg så drømmen din.
Sarah? Sarah...
Skal vi kontakte en pårørende eller noen nær deg?
Jeg vet ikke. Jeg kjenner henne ikke så godt.
Hallo?
Pleier!
Hallo?
Hvor er alle sammen?
I andre etasje. Vennen min er borte. Det er ingen sykepleiere ved skranken.
-Hva heter vennen din? -Dunn. Sarah Dunn.
-Sarah... -...Dunn.
Sarah Dunn. Hun er på 237.
Nei, hun er ikke det. Hun er ikke der.
Ro deg ned, sir. Vi skal finne ut hvor hun er. Jeg ringer til en sykepleier.
Det er ingen der, sier jeg jo.
Jerry, kan du løpe opp i andre og finne Rachel eller Kiki?
Denne mannen leter etter en pasient.
-Det er ingen der. -Det er nok mangel på personale i kveld.
Sett deg ned, så roper jeg når vi har funnet det nye rommet hennes.
Ok, takk. Jeg er bekymret for henne.
Sarah!
Sarah! Det er meg. Jeremy!
Sarah!
Sarah, vent...
Sarah.
Det er meg. Jeremy. Våkne.
Våkne.
-Hvor i helvete har du vært? -Ikke nå. Er du på laboratoriet?
Ja, jeg er her og jeg rydder opp i rotet ditt.
-Jeg trenger deg nå. -Nei.
Du har ødelagt alt. Vi får nok ikke gjøre en ny studie.
Jeg vet. Unnskyld. Noe har skjedd med Sarah Dunn. Du må komme.
Hva har du gjort?
Jeg har gjort meg bort skikkelig. En ting til, så er vi ferdige.
Vær så snill, Anita.
Så er vi ferdige.
Vi er ved broen.
Hva i helvete, Riff?
-Hvor er tingene? -I bagasjerommet.
-Hvorfor tar vi henne ikke til sykehuset? -Hun er ikke trygg der.
De aner ikke hva som skjer. Ikke mer enn det vi gjør.
Vi er koblet til.
Det er et mareritt.
Det er bra. Vi kan bruke det til å få henne ut.
Fortsett å se. Jeg sørger for at hun er trygg.
Skal vi prøve å vekke henne ved marerittets høydepunkt?
Ja.
Kroppen prøver å avvise døden i drømmer. Vi våkner.
Og hvis du tar feil?
Jeg vet ikke.
Noe?
Ikke noe ennå.
Seriøst? Hvor lenge skal hun fortsette?
Jeg forstår ikke. Jeg trodde hun gikk til et sted som var kjent...
Vent! Jeg ser noe.
Jeg har aldri sett eller drømt om så mange før.
Når en av dem nærmer seg eller tar på henne, så flykter hun fra drømmen.
Riff, jeg vil ikke gjøre dette lenger. Vi ringer etter en taxi og drar.
Fortsett å se.
-Sarah! Jeg er her. -Hva skjedde?
Unnskyld. Vi kunne ikke vekke deg.
-Vi kunne ikke vekke deg. -Så du det?
-Ja.
Unnskyld.
Unnskyld. Unnskyld.
Er du sikker på at vi kom herfra?
Hvor fikk du den fra?
-Jeg fant det ute på jordet. -Det er telefonen min.
-Mistet du den her? -Jeg har aldri vært her.
-Kanskje du hadde en episode og... -Hva er klokka?
Hva i helvete?
Hvilken tid står det?
Løp!
Nei!
Dette kan ikke skje i virkeligheten.
Nei!
Bilde lastes opp
Vi vet ikke hvor i drømmen din denne meldingen dukker opp.
Vær så snill å våkne.
Vi prøver en ny teknikk.
Hvis du leser dette, så har du ligget i koma i nesten 20 år.
Norske tekster: Anders Svendsen