La ora 07:52 am văzut că fătului îi scăzuse pulsul.
Am simțit cordonul ombilical coborât și am dus-o imediat în sala de operații.
- Scorul APGAR? - Șase la un minut, opt la cinci minute.
Ne descurcăm noi!
Ne descurcăm! Acum stai aici, mititelule!
Mămica își va spăla reputația și va reveni la ce contează cu adevărat.
- Îmi placi așa, bătăioasă. - O să-mi placă mai mult la final.
- Câtă energie și timp mi-a răpit... - Știu, dar păstrează-ți cumpătul.
- Bine. - Bine.
Nu uita de injecția cu gonadotropină corionică umană.
Dacă nu e făcută la ora 16:00...
Ovocitele mele nu vor fi destul de mature pentru a fi recoltate în 36 de ore.
Iar tu nu uita să schimbi plasturii hormonali.
Grozav!
Bun...
Ce zici să lăsăm acasă niște chestii luate de pe Amazon?
Da...
Bine, gata!
Se pare că tuturor ne trebuie niște exerciții de respirație.
- Genele mele vor fi un blestem! - Ce?
Scuze, m-am declanșat de la injecția aia!
Cruzimea tatălui tău nu e genetică.
- Era bine dacă nu te duceai azi la muncă. - Mă ocup doar de inspecții. Mă descurc.
- Voi fi bine. - Bine.
Inspiră adânc.
Expiră patru secunde! Să le tăbăcim fundurile!
Unde te duci? Credeam că vii la runda a doua.
- Nu, gata! - Parcă erai liberă azi.
Gata, potolește-te! Am chestii de făcut și trebuie să fiu la verticală.
Ai făcut deja flotări deasupra mea. Nu ți-au ajuns?
În dimineața asta trag de fiare, iar mâine-dimineață trag de tine.
Zău așa, Ben Warren! Ce mă fac cu tine?
- Poți face orice vrei! - Doamne!
Nu-i frumos să te dai mare cu metabolismul „înviorat”!
- Ce să zic? Sunt alt om. - Vezi că-s în spate!
- Montgomery... - Scuze!
Simt că-mi explodează sfârcurile de la injecțiile astea!
- Ce aud de sfârcuri care bubuie? - Hormonii cuiva „hormonează”.
Mă bucur că vei transmite și altcuiva buna ta dispoziție.
Spuse el în glumă.
Tu cum te simți?
- Simt, deci asta e bine. - Chiar e!
- Se mai fac tăieri de buget? - Nicio grijă, mă descurc.
- Ce e? - Iubita ta ne freacă ridichea cu bugetul.
Logodnica, nu?
Autospeciala 19, pe strada Peat, nr. 415...
- Haideți! - ...în nord-vestul parcului Tallman.
Declarațiile domnișoarei Wilson și ale experților
vor arăta că diagnosticul întârziat și intervenția defectuoasă
i-au cauzat Ninei paralizie cerebrală
și că dr. DeLuca a fost neglijentă și prin urmare răspunzătoare
pentru dificultățile financiare și psihice pe care le are dra Wilson.
Dră Reed, aveți cuvântul.
Echiparea! Trebuie să vedem incendiul! Pas alergător!
- Alo! Tu auzi ce spun? - Da.
- Nu ai voie... - Facem live pe KidCam.
Să n-aud că facem așa ceva pentru Carina.
- Bishop ar turba. - Deci zici că ar trebui?
Pardon, vă putem ajuta?
Sunt cdt. Herrera, Pompieria Seattle! Ni s-a semnalat fum în zonă.
- E eveniment privat! - Incendiile în parc nu-s private.
Cheamă-l pe Elliott!
- Lăsați-ne o clipă! - Parcul va fi cuprins de flăcări!
E o ceremonie supravegheată! Avem permis! Opriți-vă odată!
E o ceremonie de rugăciuni pentru un înțelept care e la ATI.
Nu poate fi întreruptă!
Va trebui să treceți de noi toți ca să ajungeți acolo.
Vă dau un minut.
Dacă nu văd permisul, evacuăm orice și pe oricine pentru a ne face datoria.
- Nu! - Hai!
Nu!
Gata! Impresionant! Un minut și 49 de secunde.
- Recordul meu rămâne! - Ești „dopat”!
- E „dopat”! - Știu.
Strângeți acolo!
Luați aparatele de respirat!
BENNETT Pompierie și ambulanță
- E Ruiz. - V-am sunat.
- Ce faci? - V-am adus un pacient.
Paula Kelly, 42 de ani, constructoare.
Am găsit-o pe când încerca să-și scoată cuiul.
Și-l scoteam până la urmă dacă nu vă băgați voi, puștanilor!
N-a pierdut mult sânge, nu știe când și-a făcut antitetanos.
Ruiz a zis s-o aducem aici. Vă jucați cu furtunurile?
Nu, dar...
Băieți, el e Dominic Amaya.
Potrivit ecografului, cuiul îndoit n-a atins nicio arteră.
Aveți ecograf în ambulanța aia de fițe?
Avem multe jucării de fițe în ambulanța de fițe.
- De ce nu e la Grey-Sloan? - Pacienta...
Pacienta e de față și nu-și permite să mai ceară o compensație.
- Mă dă afară șeful. - S-ar putea să nu aveți de ales.
- Nu-i spuneți că ați pățit-o la muncă. - Spitalele păstrează evidențe.
Știți ceva? Lăsați, mi-l scot singură.
N-ar fi prima oară. Mă rog, mi-am mai scos așchii cu penseta.
- Încet... - Paula, calm! Uită-te la mine.
Ești pe mâini bune. Dante, adu-mi repede un scaun.
- Lasă-ne pe noi, da? Te ajutăm. - Nu-mi place să mă ajute bărbații.
Ai un cui înfipt în braț.
Tu du-te spre vest, eu mă ocup de est.
- Bine, ne vedem aici. - Da.
Proces-verbal de intervenție Strada Crespo, nr. 115
Maya?
Ce faci aici?
Voiam să vorbim.
- N-am ce vorbi cu tine. - N-ai zece minute pentru sora ta?
NU EXTERMINAȚI BĂRBAȚII
Ce vrei, Maya?
Nu știu... După ce te-am văzut la paradă, am vrut să vorbesc cu tine.
- Ce mama naibii, Mason? - Asta se vrea întrebare?
Crezi mizeriile astea? De-ăsta ești acum?
„Acum” e un calificativ ciudat.
Te știu de o viață, Mason. Ești doar derutat sau...
Adică nu sunt în stare să gândesc singur?
Nu ești genul care să... Tu nu ești plin de ură.
- Am crescut împreună, te cunosc. - Ba nu!
Te cunoști pe tine. Nu te-a interesat niciodată altceva.
- E de-al tău? - Da.
Fie, spune-mi tu cine ești.
- Vreau să înțeleg. - N-am chef de asta.
- Nu plec dacă nu-mi spui... - Pe bune, Maya, gata! Dă-mi pace!
- La dracu'! - Scuze! Stai să...
- Te rog să pleci! - Nu, pot să te ajut! Lasă-mă să te ajut!
- S-a scurs timpul. - Vă implor, încă un minut!
Dacă nu vă dați la o parte, iese urât.
- O să vină... - Stați!
Așteptați! Vine! Vine Elliott!
- Ce faceți? - Ni s-a semnalat fum.
Eu am sunat. Sunt Elliott Henderson,
comandantul unității de pompieri din Rezervația Tulalip.
Este o ceremonie autorizată.
- Și de ce ați sunat? - Din cauza ălora!
Au fumigene și artificii. M-am dus să le spun să nu facă tâmpenii.
Scuze pentru neînțelegere.
E băiat!
Incredibil! Locotenent, Larsson și Wiggins, stingeți-l!
- Înțeles! - Hughes, caută un hidrant!
- Acum! - Ați auzit!
Mutați autospeciala și stingeți focarele.
- Spuneți cum să vă ajut. - Un echipament pentru cdt. Henderson!
Bennet 104, reveniți la adresa anterioară. Locatarul spune că simte iar miros de fum.
Dom, oprește stația.
- Da, ca să dăm de altă belea. - Și eu, băiete!
Bennet 107, răspundeți!
- Fir-ar, i s-a spart vena! - Cum adică?
- Trebuie altă branulă. - Ruiz, faceți-vă utili!
Aduceți lidocaină și plasturi. Știe Ruiz unde sunt.
Va trebui să raportăm incidentul.
Da, dar legea ne obligă să îngrijim pacienta.
Ne obligă și să raportăm, dar nu putem. Ne riscăm slujbele protejând-o.
- Îmi asum eu răspunderea. - Sunt om în toată firea. Nu m-ai obligat.
Ce te-a obligat Ruiz să faci?
Interesant, el era ăla care ținea cu dinții de regulament aici.
Greu de crezut.
I-o duc lui Warren.
- Strângeți voi aici, vă rog. - Ce faci?
- Mereu primiți pacienți de la alții? - Să zicem că mai „călcăm strâmb” uneori.
Ca niște copilași.
Preferăm să ne considerăm omenoși. Și uneori, chiar inimoși.
Măcar am aflat de unde i se trage lui Ruiz.
- Medicul care a diagnosticat-o... - Doctorul Hudson?
Da. A spus că o cauză putea fi privarea de oxigen în timpul travaliului.
A fost Nina privată de oxigen în timpul travaliului?
Nu am văzut când au scos-o, dar am zărit de după perdea.
Era vineție și nu a plâns inițial.
Mi-a lăsat copila să se sufoce,
apoi a zâmbit de parcă nu se întâmplase nimic!
- Obiectez! - Se admite.
Și apoi?
Au urmat o sumedenie de analize și programări pentru diagnostic.
Mă sufoc de la atâtea programări!
Obiectez! Irelevant în ce privește rolul doctoriței DeLuca.
Se admite.
- Tratamentul Ninei este costisitor, nu? - Da.
- Obiectez! - Nu, sunt aproape falită...
Dl avocat vă manipulează emoțional cu privire la „neglijența” clientei...
Se admite.
Nu mai am întrebări.
Pregătesc analgezicul.
Ți-l administrăm imediat ce e gata, Paula.
Bine, apoi scoateți cuiul.
- Da. - Slavă Domnului!
Se întâmplă des pe șantier, nu?
Sincer să fiu, nu pricep de ce te-ar da afară pentru așa ceva.
Glumești, nu? Ăștia adoră să concedieze. Aproape cam cât adoră banii.
Dacă lipsești o zi
sau întârzii un minut de la prânz sau dacă te-ai născut într-o marți...
Dacă nu le faci bani, ies în pierdere. Nu-mi fac ei mie bucata!
Ambulanța Bennett 110, solicitată pe bulevardul Cole, nr. 9237.
Curând ne solicită și pe noi. Las-o pe mâna lor.
Mergem la intervenții și revenim. O ducem la șantier, așa cum i-am promis.
- Nu-i problemă. - Sună bine. Hai!
Autospeciala 19 solicită autoscara 19 și ambulanța 19.
- Noi suntem ăia, Montgomery! - Da.
- Cineva trebuie să stea cu ea. - Vă descurcați, da? Ține-le bine!
- Stai calm, o să se ia! - Bine.
- Mai rău faci! - E un preș!
E casa noastră! Frații mei...
Eu răspund de curățenie!
- Ești menajer sau ce? - Contribuim cu toții.
- La ce? La cuibușorul deplorabililor? - Apărăm tradițiile țării!
- Și pe cei care au clădit-o! - Ce tot spui?
Un bărbat își putea întreține familia cu un singur salariu!
Acum pierdem slujbe din cauza politicii identitare și a imigranților.
- Te-au spălat pe creier! - Tâmpeniile de care mi-au zis frații mei.
- Ce? - Bărbații ca noi sunt disprețuiți.
Ce tot spui? Cum ești disprețuit?
Voi erați cei care zbierau la oameni nevinovați...
Ascultă, nu mai...
Nu mai pricep nimic!
Mason al meu era un puști care inventa povești cu mine.
Mai știi?
Era băiețelul care a ținut morțiș să-i facem o înmormântare
șoricelului mort din garaj.
E nemaipomenit de talentat.
Talentat?
De ce nu i-ai zis și tatei când îmi ardea picturile?
Unde erai când voiam să mă duc la Artă? Banii s-au dus pe pregătirea ta olimpică.
Băieții ăștia sunt frații mei!
FII BĂRBAT, NU OAIE
M-au ajutat cu abstinența! Mi-au pus picturile pe pereți!
Țin la mine! Nimeni nu mi-a mai spus că ține la mine.
Eu țin la tine, Mason!
Lasă-mă să te scot de aici ca să vezi cum e!
- Unde să mă duc? - Hai la mine!
Adică să stau cu tine?
Nu știi ce e o familie adevărată.
Lasă-mă să-ți arăt!
Și totuși i-ați permis domnișoarei Wilson să nască pe cale naturală,
în pofida afecțiunilor preexistente și a riscurilor pentru ea și copil?
Am redus riscurile cât mai mult posibil.
Supravegheam fătul cu ajutorul unui monitor.
Imediat ce am depistat pericolul, am decis s-o operez.
Ați încuiat ușa grajdului după ce ați lăsat calul să fugă?
Nu înțeleg expresia.
- Ați intervenit tardiv. - Am salvat copilul!
Și respect dorințele pacientelor, fiindcă sunt oameni, nu utere ambulante.
Adică faceți ce vor ele? Indiferent de risc?
Am avut mai multe paciente cu afecțiuni similare,
dar care au născut pe cale naturală fără complicații.
Le-am oferit domnișoarei Wilson și fetiței îngrijirea ireproșabilă pe care o meritau.
Nu neglijența, ci natura a făcut ca nașterea să nu decurgă perfect.
Foarte convenabil! N-a fost vina dv.! Erați doar din întâmplare „la butoane”.
- Obiectez! - Retrag remarca. Nu mai am întrebări.
Doamnă avocat, aveți cuvântul.
- Doctor DeLuca... - Da?
Privind în retrospectivă nașterea, ce anume ați schimba la procedura dv.?
Nimic.
Dispecerat, vreau o estimare pentru autoscara 19 și ambulanța 19!
Am câteva focare, iar vântul se întețește!
- Încă evacuez civilii! - Un minut, dnă comandant.
- Ce e cu atâtea artificii? - Sunt de pe net. Abia azi am aflat sexul.
- De pe net? - Emma, te calmezi, te rog?
Pentru ultima oară: mutați mașina! Acum, vă rog!
- Vântul stârnește focare! - Mai am nevoie de un furtun!
Recepționat! Larsson, mai trage un furtun! Wiggins, du-i furtunuri lui Hughes!
Autoscara 19, unelte și furtunuri! Vântul împrăștie scântei!
Dacă nu stingem focarele înainte să se răspândească, am pus-o!
Mai știi Disneyland?
- Îndepărtați-vă de mașină! - Nu pățim nimic!
- N-avem nimic! - Plecați!
- La pământ!
- Explodează! - Ia-i de aici!
Atenție!
La pământ!
Ambulanța Bennett 118, solicitată pe strada Ramsey, nr. 6942.
- Anestezicul și analgezicele nu au efect! - Mă furnică degetele. E normal?
Nu. O să-ți amorțim brațul ca să scoatem cuiul.
- Ca să nu-ți afecteze nervii mai grav. - Da, orice-ar fi!
Ambulanța Bennett 118, ați recepționat?
- Da... - Dispecerat, aici Bennett 118.
Ni s-a supraîncins motorul pe strada East Union.
Am venit la Stația 19 pentru reparații. Redirecționați apelurile.
Recepționat, Bennet 118.
- Tragem de timp. Warren, ce îți trebuie? - Hai s-o ducem în sala de ședințe!
Mașina se va întoarce îndată și nu am chef să fiu întrerupt.
Îl extrag îndrumat de ecograf, cu anestezie locală.
Locală? Aia voiam să zic și eu!
- Ai încredere. - Dom! Ce faci...
- E în regulă. - Hai, ajută-ne!
Ce faci?
Vor verifica motorul. Vin!
- Tare! - Sexy!
Poți urma studii de artă, apoi îți poți găsi o slujbă.
Să plătesc chirie?
Nu. Ai putea, dar n-am nevoie să plătești chirie.
Chiar vrei să stau la tine?
Vreau să vezi că se poate și altfel.
Mă descurc fără tine, ca atunci când eram pe străzi.
- Nu le pasă de tine. - Sunt familia mea.
- Ăștia, care hărțuiesc lumea? - Isuse!
- Asta e familia ta? - De ce te obsedează chestia asta?
- Ce te doare pe tine de parada gaylor? - Fiindcă sunt de-ai mei!
Ne hărțuiți pe mine și pe comunitatea mea!
Pe aici, domnule!
Dnă comandant, avem o problemă gravă.
Copacul ăsta va aprinde coronamentul și-mi va pune oamenii în pericol.
- Nu știm să tăiem copaci. - Știu eu.
Bine.
Doamnă comandant! Știi bine că nu avem suficientă apă.
Înțeleptul e important pentru noi! Copiii îi dau puteri prin ceremonie!
Nu-l putem pierde!
Te ghidez eu.
Bun, Paula, vreau să stai nemișcată.
- Cum ai ajuns să muncești pe șantier? - Tata era meșter bun.
Nu mi-am putut clădi un viitor cu cartea, așa că mi l-am clădit cu mâinile.
Și mă pricep, dar șefii se poartă cu mine de parcă sunt doar o rotiță în angrenaj.
Ce să zic... Îmi câștig pâinea.
Așa e! M-am angajat la privat fiindcă salariul e bun.
Îmi place să ajut lumea, dar soțul mi-a luat tot la divorț.
M-a lăsat fără vreo saltea, casă sau demnitate.
Fostul tău soț s-ar înțelege de minune cu fosta mea soție.
- E groaznică. - Ruiz, o să te rog să ții ăsta fix aici.
- Gata. - Bun.
Am localizat nervul. Voi injecta lidocaină direct în el, ca să estompăm durerea.
- Ești gata? - E gata fata, doctore.
Mai sunt și alte programări?
Sunt în toiul... Bine.
Aveți o listă de așteptare? Da, bine. Mulțumesc!
Doamnă doctor DeLuca, felicitări pentru îngrijirile extraordinare.
Sper că știți că, dacă învingeți astăzi...
fetița mea pierde.
Din nou.
Așa...
Nu crezi că e timpul să găsești o meserie mai puțin riscantă?
Dar voi, băieți?
Eu încerc să rămân teafără până pot ieși la pensie.
E incredibil! Nu simt nimic.
Warren are mâna cea mai ușoară din nord-vest.
Da, bine. Paula, fac o incizie ca să scot cuiul.
- Mai bine nu te uiți. - Glumești?
- Nici la TV nu văd așa ceva! - Hai că-mi placi!
Bebe!
Puneți furtunurile pe el!
- Nu ne-ați permis să apelăm la experți... - Declarațiile sunt relevante.
Suntem de acord ca reclamanta să apeleze la experți.
- Și vrem să-i chestionăm pe ai lor. - Pot pleca?
- Poftim? - Pot pleca?
Reclamatul stă de regulă până la sfârșit. Dacă domnii avocați sunt de acord...
Îți las datele de contact.
Sună-mă. Te voi pune în legătură cu persoane care pot ajuta.
Chestia asta nu ne privește.
Sistemul ne împarte în învingători și învinși, dar toți avem de pierdut.
Mă întorc să îmi fac datoria, anume să ajut oameni.
Sper sincer să mă suni. Vreau să primești ajutor care să conteze.
Da...
- Adică ești... gay? - Da, bisexuală!
Deci tu ești derutată. Ai complex patern.
Ba am soție. Încercăm să adoptăm un băiețel.
- Îmi întemeiez o familie. - Ai soție și copil?
Și mai vrei să stau la tine?
Sun-o pe nevastă-ta și zi-i!
Copilul ăla fără tată va avea nevoie de un model masculin,
mai ales când ciudatul va spune la școală că are două mame.
Pe bune, sun-o!
Zi-i că vine unchiul Mason! Mă duc să-mi fac bagajele.
Mda...
Te vreau în viața mea, Mason. Dar nu pot dacă nu vrei și tu.
Deci eu să te accept pe tine și să-ți respect alegerile,
dar reciproca nu e valabilă?
Las de la mine în orice, dar nu în privința naturii mele!
Încerc să-mi văd de viață, dar „frații” tăi mă urăsc!
Fiindcă otrăviți țara asta!
N-ar trebui să aveți voie! Nici să aveți copii!
Doamne...
Ești ca tata. Ai ajuns ca tata!
- Nu mă lua cu mizerii de-astea! - Ba nu, drept vorbind...
nu ești ca el.
Ești mai rău.
Am venit ca să încerc să te salvez, dar acum înțeleg.
E cu neputință.
Nu ai cum să faci parte din viața mea. Așa cum ești acum, niciodată.
Nu te las să te implici în viața noastră minunată, fiindcă s-ar alege praful de ea.
Am parte de iubire așa cum n-am crezut vreodată.
Voiam să ai și tu parte de ea, dar...
nu vrei.
Nu vreau să risc să o pierd.
Injecție - Amână
Fir-ar! Trebuie să plec!
Adio, Mason!
N-am vrut să te pun într-o postură delicată. Scuze.
- Înțeleg de ce îți place aici. - Să nu exagerăm.
Tu și Warren abia dacă ați vorbit. Parcă știai ce îi trebuie.
Conectezi furtunul cât pun eu piesa la loc?
Nu, l-am stricat. Habar n-am să-l repar.
Mda, știu...
- La instructaj ai învățat asta? - În Tulalip ne antrenăm în sălbăticie.
Ne pregătim pentru clima schimbătoare.
Ne-ar prinde bine aptitudinile astea, la cât de extremă a devenit clima.
- Antrenați-vă cu noi! - Aș vrea să avem buget de așa ceva!
Vă ajut eu. Suntem finanțați de trib, primărie, stat și guvernul federal.
La rândul ei, unitatea e apropiată de trib.
Știm să avem grijă unii de alții în comunitatea noastră.
Iar acum tu și echipa ta faceți parte din ea.
Ne facem doar datoria.
Vrei să vii cu noi?
Ține mâinile așa.
Mâini goale.
Prin bunătatea Lui, Creatorul ni le umple cu belșug.
Ne-ai onorat ocrotindu-ne ceremonia.
Astfel te onorăm noi.
Ruiz, cum merge cu bogații și paranoicii?
Nu grozav, dat fiind că ține morțiș să fie marele salvator.
Paula s-a ales cu un suvenir mișto!
- I-l trimit fostei soții. Fără bilețel. - Ce grețos!
Trebuie să fii Victoria Hughes. Mă bucur să te și văd.
- Aoleu! - Nu, am auzit doar de bine, crede-mă.
- Adunarea în sala de mese în zece minute! - Înțeles, să trăiți!
Ruiz, veniți și voi la Joe's dimineață, când ieșiți din tură?
Calm, Hughes. M-am abținut la priveghi, mă abțin și la Joe's.
Vă descurcați, da?
Venim.
Fir-ar!
Bună...
Doamna comandant ne-a chemat pe toți în sala de mese.
Tâmpită!
Am stricat totul! Mereu stric totul!
- Am ratat intervalul. - Pot să te ajut?
O ajutam pe fosta soție cu asta.
Mi-am găsit fratele.
E atât de plin de ură!
Am crezut... că măcar o părticică din el...
poate a mai rămas, dar nu mai e deloc așa cum îl știam.
Doamne! L-am respins! Cum am putut face așa ceva?
- Maya... - Sunt o ticăloasă!
Ai făcut ce era necesar.
De ce...
De ce am senzația că mi-a murit cineva?
Chiar există fenomenul ăsta, se pare.
Hughes spune că se cheamă „pierdere ambiguă”.
- Îmi dai voie? - Da.
Doare ca naiba, dar a trebuit să alegi.
Era ori el...
ori tu.
- Da... - Gata.
Ești pregătită?
Bine.
Auzi, Bishop?
- Da? - Dacă mai contează...
ești deja o mamă grozavă.
Bun, fiți atenți.
Nu am soluții și am nevoie de ajutor.
Vreau să fiu genul de comandant care cere ajutor.
Am citit rezultatul auditului și...
Am trecut deja la cea mai ieftină hârtie igienică. Nu știu ce să mai fac.
Să luăm în calcul pensionarea anticipată?
Nu, ieșim la pensie când credem noi de cuviință.
Vreau ca unitatea să rămână.
Nu-mi place s-o spun, având în vedere cât ne-am sacrificat ca s-o salvăm, dar...
ce ziceți de Echipa de criză? Nu, aveți răbdare!
- Trebuie să reducem bugetul cu 10%, nu? - Ascult.
Comandantul tulalip a spus că au mai multe surse de finanțare.
Dacă Echipa de criză n-ar fi finanțată de bugetul Pompieriei Seattle,
ci din alte surse, subvenții sau de guvernul federal?
Ar ajuta enorm.
Miller voia ca echipa să se extindă dincolo de pompierie.
Da! Idei ca asta ne trebuie!
- Pot vorbi cu niște politicieni. - Eu, cu niște sindicaliști.
Am cunoștințe la Veterani.
Un cunoscut lucrează la administrația guvernatorului.
Lasă-mă să mai și dorm!
Nu pot. M-am gândit la tine toată ziua.
Benjamin Warren, nu mi-o lua în nume de rău.
Îmi place tandrețea seara, dimineața, oricând.
- Bun! - Dar acuși mă lasă încheieturile.
Scuze, dar... Înțelegi tu... Am multă energie în ultima vreme.
Am...
Ce e?
Am...
Am început să iau testosteron.
Să știi că mi-a prins foarte bine.
Mulți dintre cei care scapă de cancerul testicular iau testosteron.
Singurul efect secundar e că-mi ies coșuri.
Glumești, nu?
Nu.
Sunt soția ta și mai sunt și medic.
Mi-am dat seama de când ai început să te trezești „bățos”.
Știai?
M-am gândit că o să-mi spui când o să fii pregătit.
Cât m-am stresat cum să-ți spun!
Știu că testosteronul e grozav pentru cei care au nevoie.
Și femeile îl folosesc.
Dar ar trebui să te întrebi de ce ți-a venit atât de greu să-mi spui.
- Bună! - Bună!
- Ce faci? - Ai grijă!
Scuze!
Ți-am cumpărat gogoși ca să sărbătorim injecția!
Ar merita să sărbătorim dacă n-o dădeam în bară.
N-ai dat-o în bară!
Ți-am spus, trebuie să așteptăm încă 30 de minute înainte de prelevare.
Și ai fost la fratele tău, deci clar meriți una.
Ar trebui să te sărbătorim pe tine. Când aflăm verdictul?
Peste vreo două săptămâni? Dar nu s-ar cuveni să sărbătorim.
Gogoșile!
Le-ai ales anume ca să semene cu niște sfârcuri care bubuie?
Doamne, chiar că seamănă!
Amice!
- Vin imediat. - Bine.
- Nu se mai întoarce. - Nu.
- Cocktail fără alcool? - Prefer whiskyul.
- Unul dintre noi e abstinent, deci... - Beau ce bei și tu.
Super!
- Vrei să jucăm darts? - Da.
- Hai să... - Scuze!
- E în limbă după ea, nu? - Da, e grozavă.
Sunt subiectiv, că mi-e prietenă,
dar m-aș însura cu ea dacă n-ar fi o căsnicie fără sex.
Sunt pățit. S-a terminat cu un divorț crunt.
- Nu face căsnicie cu cel mai bun prieten. - Ba e indicat!
- N-a făcut nimeni asta. - Ba da, eu. E cea mai bună decizie a mea.
Cu Michael, nu?
Mi-a povestit Theo. Părea un tip pe cinste.
Da, dar știu și eu? Poate s-ar fi terminat cu divorț.
Și aș fi sperat să se tărăgăneze, fiindcă în sinea noastră tot ne iubeam.
Deci ai fantezii cu divorțul de soțul mort?
Da. Ba nu!
Mă alin cu gândul la lucrurile pe care nu am apucat să le facem.
Mi-a plăcut cum ți-ai motivat echipa azi. Știam eu că am făcut o alegere bună.
M-a sunat Sully și mi-a spus de ședință. Sincer, aș avea de învățat din asta.
- Aș putea ajuta cu niște telefoane sau... - Mulțumesc! Apreciez din inimă.
- Noroc! - Noroc!
Am primit cele 52 de mesaje vocale.
Am exagerat?
Mi-am făcut griji după ce l-ai făcut franjuri pe primar
de față cu toată lumea.
Da, n-a fost chiar momentul meu de glorie.
Dar apreciez că te-ai interesat de mine. Sincer îți spun.
Tu mi-ai fost mereu alături,
deși am fost groaznic ca iubit și rece cu tine când eram comandant.
Ia stai! Acum mi te-ai schimbat? Acum?
Știu că nu sunt perfectă
și nici eu n-am spus nimănui ce e în inima mea.
Nu c-ar fi întrebat cineva.
Dar a trebuit să faci tu un gest shakespearian
și să mă înșeli cu Kate Haos.
- Ba nu, teoretic, noi... - Ce?
Teoretic, eram despărțiți de cinci minute? Zău așa!
- A fost... De ce zâmbești? - Fiindcă...
mă bucur că suntem iar prieteni.
Asta era!
Subtitrarea: Irina Doroftei