‫אלי, היה לצידי בשעת הצורך.‬
‫מדבר, באפל יהלך‬
‫מקטב, ישוד צהרים.‬
‫אלי, היה לצידי בשעת הצורך.‬
‫כי-אתה יהוה מחסי; עליון,‬
‫שמת מעונך.‬
‫אלי, היה לצידי בשעת הצורך.‬
‫ב-18 ביולי, 1981,‬
‫אד ולוריין וורן התבקשו לתעד‬ ‫גירוש שדים שבוצע על דיוויד גלטסל.‬
‫הוא היה בן 8.‬
‫אלי, היה לצידי בשעת הצורך.‬
‫בואו נצא להפסקה קצרה, טוב?‬
‫יקירי... אתה מרגיש טוב?‬
‫כן, אני בסדר.‬
‫פשוט לא זכור לי‬ ‫שנתקלתי במקרה כזה.‬
‫כדאי שינסה לישון קצת.‬ ‫-כן. בוא אליי.‬
‫אני אקח אותו, מר גלטסל.‬ ‫-אה?‬
‫כן.‬
‫תודה.‬
‫תודה, ארני.‬ ‫-בשמחה. בוא, חבר.‬
‫הוא לא יחזיק מעמד עוד הרבה.‬ ‫-הוא לא יצטרך.‬
‫המצב ישתפר במהירות,‬ ‫עכשיו שהגירוש אושר.‬
‫האב גורדון כבר בדרך.‬
‫- החדר של דיוויד! -‬
‫אתה ילד מאוד אמיץ, אתה יודע?‬
‫כשהייתי צעיר,‬ ‫הייתי מאוד קטן, אז...‬
‫אני יודע איך זה מרגיש כשמציקים לך.‬
‫אבל...‬
‫אבל, זה כלום לעומת‬ ‫מה שאתה מתמודד איתו.‬
‫אני לא מרגיש מאוד אמיץ.‬
‫זה שאתה אמיץ‬ ‫לא אומר שאתה לא מפחד.‬
‫זה אומר שאתה מפחד‬ ‫אבל מחזיק מעמד.‬
‫הכול יהיה בסדר.‬
‫אני לא אתן שיקרה לך שום דבר.‬
‫מבטיח.‬
‫ארני, מתי תציע לאחותי להתחתן איתך?‬
‫אני לא יודע על מה אתה מדבר.‬
‫נו...‬ ‫-לא, אני לא, אני...‬
‫לא! הצילו!‬
‫לא, לא, לא! לא, לא, לא!‬
‫דיוויד!‬ ‫-דיוויד! איפה הוא?‬
‫דיוויד!‬
‫מה קרה, חבר?‬ ‫אתה בסדר?‬
‫דיוויד, מה קרה?‬
‫דיוויד.‬
‫לא!‬
‫אבי, אנחנו מוכרחים‬ ‫לעשות את זה מיד!‬
‫טוב, ניקח אותו לרכב‬ ‫וניסע לכנסייה.‬
‫לא, אב. ברגע זה.‬
‫לא! לא! לא!‬
‫תפוס את הזרועות שלו, אל תעזוב.‬
‫הושע עבדך, אתה אלהי, הבוטח אליך.‬
‫הרשה לו למצוא בך, אלהי,‬
‫מבצר מוגן מפני האויב.‬
‫לבש את שיריון האלוהים,‬
‫אשר ייתן לך לעמוד בפני דרכי השטן.‬
‫בפני כוחות האפלה של עולמנו.‬
‫בפני הרוע.‬
‫לוריין, מה קרה?‬
‫אני בסדר.‬
‫לוריין.‬
‫אלי! הושט לו יד ממושבך הקדוש‬
‫והשגח עליו מציון.‬
‫אלי, ענה לתפילתי.‬
‫אלי!‬
‫לא. אבי!‬
‫אבי!‬
‫איפה ערכת העזרה הראשונה?‬ ‫-במטבח!‬
‫אני מטפל בזה!‬
‫אד, תזדרז!‬
‫תזדרז, אד!‬
‫אד. אד, מהר!‬
‫אתה, ליגיון שטני שכמותך, האויב,‬
‫אלוהים מצווה עליך...‬
‫על כוחותיך השטניים.‬
‫זה לא עובד!‬
‫האל חי וקיים.‬ ‫אני צופה בך, רוח מתועבת.‬
‫מה? דיוויד, חכה!‬
‫תפסיק! מה? מה?!‬
‫דיוויד! דיוויד! הצילו, בבקשה!‬
‫מה אתם עושים? דיוויד!‬
‫תעזרו לו, בבקשה!‬
‫דיוויד, תפסיק! דיוויד! דיוויד!‬
‫עזוב אותו בשקט!‬ ‫-ארני, אל תדבר איתו.‬
‫אמרתי, עזוב אותו!‬ ‫הוא בסך הכול ילד, חתיכת פחדן!‬
‫לא, ארני, אל תדבר איתו!‬
‫אני אעצור לך את הלב, זקנצ'יק.‬
‫אד!‬
‫היי!‬
‫תקשיב לי. תסתכל עליי.‬
‫תסתכל עליי.‬ ‫אני יודע שאתה שם, דיוויד.‬
‫עזוב אותו בשקט, בסדר?‬
‫עזוב אותו וקח אותי במקום.‬
‫קח אותי. היי, קח אותי.‬ ‫קח אותי!‬
‫דיוויד!‬
‫עזוב אותו בשקט וקח אותי!‬
‫לא.‬
‫לא, לא.‬
‫דיוויד. דיוויד, דיוויד!‬
‫דיוויד, אתה בסדר?‬ ‫היי, היי.‬
‫דיוויד, לך עם אימא.‬
‫כן, דיוויד.‬
‫אד? אד! יקירי!‬
‫מה?‬
‫שמישהו יתקשר למוקד החירום!‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫הגירוש אמור היה‬ ‫לסיים את חודשי הייסורים של דיוויד.‬
‫אך עבור ארני ג'ונסון,‬ ‫זו רק הייתה ההתחלה.‬
‫האירועים הטרגיים שהתרחשו‬ ‫הגיעו לכותרות‬
‫והובילו את אד ולוריין וורן...‬
‫לתגלית הנוראה ביותר בקריירה שלהם.‬
‫מבוסס על סיפור אמיתי.‬
‫גברת וורן.‬
‫מצבו יציב.‬
‫אנחנו נעביר אותו למחלקת הלב.‬
‫אז, זה היה אירוע לב?‬ ‫-כן.‬
‫ואני חושש שלא אירוע קטן.‬
‫אפשר לראות אותו עכשיו?‬ ‫-עוד לא.‬
‫אנחנו מתקינים תומכן בעורק,‬
‫ננסה לשפר את זרימת הדם ללב.‬
‫אז, הוא יהיה בסדר?‬
‫נצטרך לערוך כמה בדיקות נוספות‬ ‫לפני שאוכל לענות על זה.‬
‫אני מצטער.‬
‫עזוב אותו בשקט!‬
‫ארני, אל תדבר איתו!‬
‫עזוב אותו וקח אותי.‬
‫עזוב אותו בשקט!‬
‫היי, המומיה התעוררה.‬
‫היי, למה נתת לי לישון עד מאוחר?‬ ‫-לא נתתי, לא הצלחתי להעיר אותך.‬
‫לא הצלחת להעיר אותי?‬ ‫-לא. לא הצלחתי.‬
‫זה משונה.‬ ‫כנראה שלא ממש ניסית.‬
‫לא.‬
‫חבר! לאט, לאט!‬ ‫-טוב, ברונו כבר בחוץ.‬
‫נו, ברונו אדם פתוח,‬ ‫לא אכפת לו.‬
‫לא.‬
‫לא, לא, חכי.‬ ‫אני באמת רוצה לשאול אותך משהו.‬
‫טוב. מה אתה רוצה לשאול?‬
‫זה לא עניין רציני.‬
‫אני... חשבתי...‬
‫עכשיו שדיוויד יצא מכלל סכנה, אולי...‬
‫כדאי שנשאיר את כל זה מאחורינו‬ ‫ונעזוב את המקום הזה.‬
‫הבנת?‬ ‫-אתה מתכוון, לעזוב את ברוקפילד?‬
‫כן, למה לא?‬ ‫שום דבר לא כובל אותנו לפה.‬
‫כן, שום דבר חוץ מהמשפחה שלי‬ ‫וכל הכסף שאין לנו. ארני...‬
‫כסף זה לא עניין, נכון?‬
‫שנינו עובדים,‬ ‫והמקום הזה לא עולה לנו.‬
‫ארני, הרגע התחלתי עבודה חדשה.‬ ‫אני לא יכולה סתם לקום וללכת.‬
‫אלוהים אדירים!‬ ‫-חוץ מזה,‬
‫לברונו אין מושג‬ ‫איך לטפל בכלבים האלה.‬
‫היי...‬
‫תן לי לחשוב על זה. בסדר?‬
‫תחשבי על זה?‬ ‫-כן, אני אחשוב על זה.‬
‫בסדר. הנה.‬
‫טוב, תתלבש. אני אוהבת אותך.‬
‫דיוויד יאהב את זה.‬
‫התקשרת לאימא שלי?‬ ‫-כן.‬
‫אמרתי לה שנאחר מאוד.‬ ‫-טוב, תודה.‬
‫לא, ארני.‬ ‫בבקשה תפסיק לאכול, בבקשה תפסיק.‬
‫גברת האסקט, טוב לראות אותך,‬ ‫תודה שבאת.‬
‫היי, הולכים עכשיו.‬
‫הכנתי רשימה של דברים‬ ‫לעשות בזמן הזה.‬
‫אני משלם לך כדי לעקוב אחרי הדברים האלה.‬
‫לא בסופי השבוע.‬
‫אני נותן לכם לגור כאן בחינם.‬
‫זה אמור לקנות לי את סופי השבוע,‬ ‫אולי גם את החגים.‬
‫טוב, אנדי מקבל כוס אחת,‬ ‫כל השאר, שתיים.‬
‫מאג'יק וספארקי עוזבים בקרוב,‬ ‫אל תדאג להם.‬
‫אבל מתישהו בצהריים‬ ‫תצטרך להוציא את כל השאר.‬
‫רובי אלרגית לבוטנים,‬ ‫אם היא תיעקץ, תתקשר מיד לווטרינר.‬
‫רשמתי את המספר ותליתי על המקרר.‬
‫היי, ארני,‬ ‫רוצה להרוויח חמישה דולר קלים?‬
‫התקלקלה לי המערכת.‬
‫כן, בטח. אני אעיף מבט מאוחר יותר.‬ ‫אבל שיהיה 15.‬
‫עשר.‬
‫מה שקרה הבוקר.‬ ‫-אני יודע.‬
‫אימא, בסדר. בבקשה אל תגידי כלום.‬ ‫-לא אומר כלום, מבטיחה.‬
‫פשוט...‬
‫הוא הציע שנעזוב את ברוקפילד.‬
‫את יודעת מה זה אומר, נכון?‬ ‫-לא.‬
‫למעשה, הכוונה היא שהוא הציע?‬ ‫-לא בדיוק.‬
‫אמרת כן?‬ ‫-לא בדיוק.‬
‫ארני! תוכל להביא את מגש הבשר?‬
‫כן, אני גווע!‬ ‫אתה גווע, חבר?‬
‫כן.‬
‫טוב, אני אלך להביא את הבשר.‬
‫- בית חולים ברוקפילד -‬
‫דוקטור מריק לחדר ניתוח 6.‬
‫היה נחמד לראות שוב את ג'ודי.‬
‫היא תישאר עוד זמן רב?‬
‫אני לא יודעת, תלוי ב...‬
‫האחות אומרת את ישנה בכיסא הזה.‬
‫אד יקבל את זה בהבנה‬ ‫אם תלכי קצת הביתה.‬
‫אי פעם סיפרתי לך איך הכרנו?‬
‫לא, אני חושב שלא.‬
‫רק ששניכם הייתם צעירים.‬ ‫בתיכון, נכון?‬
‫כן. היינו בני 17.‬
‫- אלאמו -‬
‫יצאתי עם חברות ו...‬
‫והוא היה סדרן בקולנוע אליו הלכנו.‬
‫לאחר מכן...‬
‫יצאנו לאכול גלידה.‬
‫הוא לקח אותי לפארק,‬ ‫אבל התחיל לרדת גשם.‬
‫ועמדנו מתחת לגזיבו‬ ‫עד שהגשם פסק.‬
‫זה היה לפני שלושים שנה.‬
‫יכולתי לחזור לדירה, אבי...‬
‫אבל הבית שלי נמצא כאן איתו.‬
‫אלוהים אדירים, ארני!‬ ‫מה לעזאזל?‬
‫אפשר בבקשה לעשות משהו‬ ‫בקשר לרעש?‬
‫הכלבים האלה משגעים אותי!‬
‫הם כנראה סתם הריחו ארנב או משהו.‬
‫למה אתה לא בעבודה?‬ ‫-לא הרגשתי טוב כל כך.‬
‫ארני! תזמון מושלם, בן אדם.‬
‫היי, בוא תיכנס ותשתה איתי בירה.‬
‫אם נתקן את הסטריאו,‬ ‫נוכל לתלות שלט ולסגור את החנות.‬
‫יודע מה, אני חושב שלא, ברונו.‬ ‫-נו...‬
‫למה, הפסקת לשתות?‬ ‫-לא, אני פשוט לא...‬
‫אני אגיד לך מה,‬ ‫שנינו נפסיק ביחד בשבת הבאה.‬
‫מה דעתך?‬
‫- בית חולים ברוקפילד -‬
‫לוריין. לוריין.‬
‫לוריין.‬ ‫-אבא!‬
‫אד, תודה לאל.‬
‫לוריין.‬
‫-את מוכרחה להתקשר למשפחת גלטסל.‬ ‫-היא בדיוק התקשרה.‬
‫חייבים להזהיר אותם,‬ ‫הוא השתלט על הילד.‬
‫לא, זה בסדר, זה נגמר.‬ ‫דיוויד בסדר, השד נעלם.‬
‫ארני. הוא השתלט על ארני!‬
‫מדהים, בן אדם! כל הכבוד!‬
‫קדימה, בן אדם.‬ ‫אל תיתן לי לשתות לבד.‬
‫חברה שלך תחשוב שאני אלכוהוליסט.‬
‫אתה יודע...‬
‫שאני ראיתי אותם מופיעים בסידני?‬
‫הם כמעט העיפו את הגג‬ ‫של תיאטרון המלכה.‬
‫ברונו! אתה יכול להנמיך?‬
‫אני בודק את העבודה שלו!‬
‫מה קרה? אתה בסדר? ברונו...‬
‫בוא נרקוד, אחי!‬ ‫-ברונו! די!‬
‫ברונו. ברונו! אלוהים אדירים...‬
‫טוב, בסדר.‬ ‫ברונו, לך לישון.‬
‫לא! לא לפני שנרקוד!‬ ‫-כן! לא, אנחנו לא רוקדים.‬
‫ריקוד אחד! ריקוד אחד!‬ ‫-אני לא רוצה לרקוד! ברונו!‬
‫טוב, ריקוד אחד.‬
‫השוטר תומאס מדבר.‬ ‫-שמי לוריין וורן.‬
‫אני יודעת איך זה יישמע,‬
‫אבל עומד להתרחש אסון‬ ‫בפנסיון הכלבים של ברוקפילד.‬
‫דבי!‬
‫ארני...‬ ‫-ברונו?‬
‫לא, עצור.‬
‫ארני!‬
‫ברונו, תפסיק!‬
‫ארני, הצילו.‬
‫ארני, וואו. מה קורה לך?‬
‫מה אתה עושה?‬
‫ארני, בבקשה תפסיק.‬
‫מה לעזאזל?‬
‫לא, תפסיק!‬
‫היי.‬
‫אתה בסדר?‬
‫עצור שם, בסדר? אל תזוז.‬
‫אני חושב שפגעתי במישהו.‬
‫כאן סמל תומאס.‬
‫קורבן אחד, פצעי דקירה רבים.‬
‫תושבי ברוקפילד הזדעזעו אחר הצהריים‬
‫מהרצח שהתרחש לאור יום‬ ‫של ברונו סולס.‬
‫סולס, מנהל הפנסיון המקומי,‬
‫נדקר 22 פעמים.‬
‫זה הרצח הראשון שהתרחש‬ ‫בעיירה בכל 193 שנותיה.‬
‫מי-יעלה בהר-יהוה,‬
‫ומי-יקום, במקום קדשו?‬
‫נקי כפים, ובר-לבב;‬
‫אשר לא-נשא לשוא נפשי,‬
‫ולא נשבע למרמה.‬
‫ישא ברכה, מאת יהוה,‬
‫וצדקה, מאלהי ישעו.‬
‫טוב. זה מספיק.‬
‫תודה.‬
‫אז?‬
‫החפצים הדתיים האלה‬ ‫אמורים להספיק‬
‫כדי לעורר תגובה של רוח לא אנושית.‬
‫אם הייתה רוח נוכחת.‬
‫זה אומר שהוא לא אחוז דיבוק?‬
‫העובדה שהוא מסוגל לקרוא לבדו מהתנ"ך‬ ‫מוכיחה את זה.‬
‫אז מה זה אומר?‬
‫אני סתם משוגע?‬
‫טוב... אתה לא אחוז דיבוק ברגע זה.‬
‫אבל זה לא אומר שלא היית.‬
‫אני... הזמנתי את הדבר הזה לתוכי,‬
‫ולכן הוא מת.‬
‫אז אתה יודע, לא משנה מה יקרה לי,‬ ‫זה מגיע לי.‬
‫לא נכון.‬
‫תקשיב...‬
‫אני הייתי שם.‬
‫לא חשוב מה קורה...‬
‫לא משנה מה קרה באותו יום...‬
‫זה לא היה ארני.‬
‫אנחנו נעזור לך בכל דרך שנוכל.‬
‫אם השד איננו,‬ ‫מה תוכלו לעשות?‬
‫מי עורך הדין שלך?‬
‫הוא נמצא מכוסה בדם הקורבן.‬
‫כלי הרצח שייך לו‬ ‫וטביעות האצבעות שלו מופיעות בכל מקום.‬
‫אף אחד לא חולק על כל זה.‬ ‫ארני יודע שהוא הולך לכלא.‬
‫אנחנו רק אומרים שהיו נסיבות מקלות.‬
‫נסיבות מקלות?‬
‫תקשיב, גם אני לא חושבת‬ ‫שמגיע לו עונש מוות.‬
‫אבל אני לא מתכוונת‬ ‫לומר לחבר המושבעים‬
‫ששדים השתלטו עליו.‬
‫אין לזה תקדים.‬
‫זה לא נכון!‬ ‫זה קרה פעמיים באנגליה.‬
‫תיק מייקל טיילור התרחש לא מזמן.‬
‫אנסח מחדש.‬ ‫זה מעולם לא עבד.‬
‫אז תני לנו לעזור לך.‬
‫אד ואני הוכחנו‬ ‫את הקיום של שדים מאות פעמים.‬
‫הוכחתם את זה לכנסייה.‬ ‫זה בית משפט.‬
‫סטנדרט הראיות שונה לגמרי.‬
‫בית המשפט מקבל את קיום האל‬
‫בכל פעם שעד נשבע שיאמר את האמת.‬
‫אני חושב שהגיע הזמן‬ ‫שיקבלו גם את קיומו של השטן.‬
‫איך אתה מתכוון לשכנע את המושבעים‬ ‫אם אתה לא מצליח לשכנע אותי?‬
‫אני אגיד לך מה.‬ ‫בואי אלינו לארוחת ערב.‬
‫נראה לך את הראיות‬ ‫שאספנו במשך השנים.‬
‫נכיר לך את אנאבל.‬
‫אם לא תשתכנעי, נעזוב אותך.‬
‫עשינו עסק?‬
‫בסדר. תראו לי מה יש לכם.‬
‫- בית המשפט העליון‬ ‫ה-19 בספטמבר, 1981 -‬
‫מר ג'ונסון, עם כתב אישום אחד‬ ‫מספר ס-א-ג...‬
‫1-2-1-6,‬
‫לפיו אתה מואשם ברצח מדרגה ראשונה,‬
‫עבירה חמורה,‬
‫מה טענת ההגנה?‬
‫כבודו, מרשי טוען לחפותו...‬
‫כתוצאה מדיבוק שאחז בו.‬
‫זה מגוחך.‬ ‫אני יכול לרדת גרם מדרגות.‬
‫שקט. אתה בכלל לא אמור לצאת מהמיטה.‬
‫לוריין.‬
‫הרגע שוחחתי עם חבר‬ ‫שעובד במשרד התובע.‬
‫הוא הולך על עונש מוות.‬
‫אני אבנה את התיק,‬ ‫אבל החיים או המוות של הילד הזה‬
‫תלויים במה שאתם תמצאו.‬
‫לא נאכזב אותו.‬
‫אני מאוד מקווה.‬
‫תמשיכו לעדכן אותי.‬
‫אז, מה עכשיו?‬
‫מעולם לא היינו צריכים‬ ‫להוכיח דיבוק בדיעבד.‬
‫שדים לא נעלמים סתם ככה.‬
‫משהו אחר קורה פה.‬
‫משהו שפספסנו בפעם הראשונה.‬
‫איפה נתחיל?‬
‫בהתחלה.‬
‫היום ה-18 ביולי, 1981.‬
‫אני אד וורן, לצידי נמצאת לוריין...‬
‫וג'ודי גלטסל, דברה גלטסל,‬ ‫דיוויד גלטסל וארני ג'ונסון.‬
‫טוב, בואו נתחיל.‬
‫מי היה נוכח כשדיוויד‬ ‫החל להתנהג ככה?‬
‫כולנו.‬ ‫היה ביום שעברנו הנה.‬
‫בבקשה. תבלה איתם.‬
‫- חמישה חודשים לפני כן -‬
‫רוצה להזמין פיצה?‬ ‫-כן, תכף.‬
‫היי.‬ ‫-תניחי את הקופסה לרגע.‬
‫למה?‬ ‫-אני רק...‬
‫מה אתה עושה?‬
‫רוצה לראות...‬ ‫-מה יש... ארני!‬
‫אתה יודע שזה מה שעושים‬ ‫כשמתחתנים?‬
‫טוב, אז אולי נעשה גם את זה.‬
‫- צעצועים -‬
‫לא!‬
‫אימא!‬
‫לא הבנתי מה קרה.‬
‫זה היה כמו חלום.‬
‫וכשסיפרתי להם,‬ ‫אף אחד לא האמין לי.‬
‫אבל זו הייתה הפעם הראשונה‬ ‫שראיתי אותו.‬
‫אני לא מבין.‬
‫איך יכול להיות שהוא זימן שד?‬ ‫הוא היה כאן רק כמה דקות.‬
‫לא היה פה שום דבר.‬
‫איפה הייתה מיטת המים?‬
‫איפה שהשטיח.‬
‫העץ ניזוק כשהמזרון התפוצץ.‬
‫אכפת לך שאעיף מבט?‬ ‫-בבקשה.‬
‫אלו לא נזקי מים.‬
‫מותק, תני לי לעשות את זה.‬
‫השמלה שלך תיהרס‬ ‫אם תיכנסי פנימה.‬
‫אז... חדר האורחים נמצא‬ ‫בערך חמישה מטרים פנימה מימין.‬
‫תיזהרי.‬ ‫-פשוט תחזיק לי את התיק.‬
‫לוריין! את בסדר?‬
‫כן, אני בסדר, אד.‬ ‫זו רק חולדה.‬
‫בידיך, אלי,‬ ‫אני מפקידה את נפשי.‬
‫זה טוטם של מכשפה,‬ ‫חברי כת השטן משתמשים בו בטקסים שלהם.‬
‫זוכרת שאמרתי לך‬ ‫שרוחות לא אנושיות מוכרחים לזמן?‬
‫ואת לא הבנת‬ ‫איך דיוויד הצליח לעשות משהו כזה?‬
‫טוב, את צדקת,‬ ‫הוא לא עשה את זה.‬
‫אנחנו חושבים‬ ‫שהוטלה קללה על דיוויד.‬
‫ובליל גירוש השדים,‬
‫הקללה עברה מדיוויד לארני.‬
‫קללה?‬
‫אתם אומרים שמישהו‬ ‫עשה לנו את זה... בכוונה?‬
‫שמענו על טקסים שטניים כמו זה.‬ ‫השד מזומן,‬
‫אחוז הדיבוק לוקח חיי אדם,‬ ‫והשד עוזב.‬
‫לכן ארני הצליח‬ ‫לקרוא בתנ"ך לאחר מכן.‬
‫כן. אנחנו חושבים שמי שקילל את דיוויד‬ ‫השתמש בזה כדי לזמן את השד.‬
‫ואנחנו רוצים שתשלחו את אלה‬
‫לכל תחנת משטרה שתצליחו למצוא.‬
‫תתחילו עם התחנה המקומית.‬
‫ותנסו לגלות‬ ‫אם הם אי פעם ראו משהו כזה.‬
‫יכול להיות אדם נוסף‬ ‫שנוכל לשאול אותו על זה.‬
‫זוכרים את הכומר‬
‫שעזר לחשוף את כת האייל?‬
‫זה היה לפני עשר או 12 שנים...‬
‫האב קאסטנר?‬ ‫-כן, בדיוק.‬
‫רק שהוא כבר לא "אב",‬ ‫הוא פרש לפני זמן מה.‬
‫הוא ניסה לעזור לאנשים האלה.‬
‫הוא ניסה להבין למה הם עשו‬ ‫את מה שעשו.‬
‫אם יש מישהו שיוכל לומר לנו‬ ‫מה הדבר הזה, זה הוא.‬
‫האב קאסטנר.‬
‫לא שמעתי את הרכב.‬
‫תרצו חביתה במקרה?‬
‫אכלנו ארוחת בוקר לפני שיצאנו.‬
‫אני אד וורן. זו אשתי, לוריין.‬
‫יש לי חרא של תרנגולות על הידיים.‬
‫תודה.‬
‫תשכחו שראיתם את זה.‬
‫ראיתי את זה בעבר?‬
‫לא. אבל ראיתי פסלים דומים.‬
‫זה פסל מתוחכם.‬ ‫יצירה מאוד מרושעת.‬
‫מה שאני לא מבין... זה למה?‬
‫דיוויד, הילד הקטן שקולל,‬ ‫הוא לא עשה שום דבר רע.‬
‫למה שמישהו‬ ‫יתקוף את המשפחה שלו?‬
‫למה? זה לא רלוונטי למה.‬
‫השאלה "למה" סותרת‬ ‫את כל מה שחברי כת השטן מאמינים בו.‬
‫המטרה היחידה שלו היא כאוס.‬
‫התשוקה שלו היא הייאוש.‬
‫אבל מישהו שם את זה‬ ‫מתחת לבית שלהם.‬
‫אז מה זה אומר‬ ‫על מי שהכין את זה?‬
‫בואו איתי.‬
‫אני לא רוצה לרדת לשם.‬
‫מה זה?‬
‫זו הסיבה שאתם כאן.‬
‫אספתי את כל זה‬ ‫כשחקרתי את כת האייל.‬
‫אתה צריך לשרוף את כל זה.‬ ‫-חשבתי על זה.‬
‫אבל הרגשתי שיהיה בטוח יותר‬ ‫אם אשמור עליהם במקום נעול.‬
‫אני אוהב להרחיק את הרובים מהרחוב.‬
‫אני מניח שלא מיינת‬ ‫את כל הספרים האלה‬
‫לפי שיטת דיואי, נכון?‬
‫לא. לא. לא מיינתי אותם.‬
‫הרמזים שאתם מחפשים‬ ‫עשויים להיות בכל מקום, או...‬
‫שאולי הם בכלל לא כאן.‬
‫אד, אל...‬
‫חקרתי את האנשים האלה במשך תשע שנים.‬
‫הם סגדו לשטן ולשדים שלו‬ ‫באמצעות העלאת קורבן.‬
‫הם חיללו אדמה קדושה‬ ‫בטקסים מגונים, ו...‬
‫את מעשי חילול השם שעשו‬ ‫לא אזכיר לעולם.‬
‫אבל... המעשים האלה נתנו להם כוח.‬
‫במהלך המשפט שלהם...‬
‫התובע הראשי...‬ ‫אשתו הייתה בהיריון.‬
‫כמה ימים אחרי שכל חברי הכת‬ ‫נמצאו אשמים,‬
‫התינוק שלו נולד שישה שבועות לפני הזמן,‬ ‫עם הלב מחוץ לגוף.‬
‫שלושה חודשים לאחר מכן,‬ ‫אשתו התאבדה‬
‫בכך שהניחה את הצוואר שלה‬ ‫על פסי רכבת.‬
‫חבר בכיר בכת השטן‬ ‫הוא אויב שאסור להמעיט בערכו.‬
‫אנחנו מודעים לסכנות,‬ ‫טוב משנדמה לך.‬
‫הבחור שעומד לקבל עונש מוות...‬
‫שווה לכם להציל אותו‬ ‫בתמורה לכל מה שיש לכם?‬
‫כי זה עלול להיות המחיר.‬
‫אתה מתכוון לנקות את זה או מה?‬
‫סליחה.‬
‫מה?‬
‫"צבע אותי בצבעך, מותק...‬
‫אני יודעת מי אתה‬
‫צא מפלטת הצבעים שלך‬
‫אני יודעת מאיפה אתה‬
‫אני יודעת מי אתה"‬
‫זה היה כאן!‬ ‫אני נשבע באלוהים, זה היה כאן!‬
‫- וורן -‬
‫תראה מה משפחת פרון שלחו.‬
‫מקסים מצידם.‬
‫אני אענה.‬ ‫-אד, תן לי.‬
‫זה בסדר, זה בסדר, זה בסדר.‬
‫הלו?‬ ‫-אד?‬
‫יש לנו קצה חוט.‬
‫בדיוק שוחחתי‬ ‫עם בלש מחלקת הרצח בדנוור,‬
‫הוא רוצה לדבר איתכם.‬ ‫הוא אומר שהוא ראה אותו.‬
‫- דנוורס, מסצ'וסטס -‬
‫- נעדרת: ג'סיקה לואיז סטרונג -‬
‫קייטי לינקולן וג'סיקה סטרונג‬ ‫נעלמו לפני כארבעה חודשים.‬
‫בתיכון, הן היו החברות הכי טובות.‬
‫הגופה של קייטי נמצאה לא רחוק מכאן,‬ ‫עם 22 פצעי דקירה.‬
‫עדיין לא מצאנו את ג'סיקה.‬
‫אבל כשחיפשנו בבית שלה‬ ‫במאי האחרון...‬
‫מצאנו את זה.‬
‫אז... אתם המומחים.‬
‫מה תוכלו לספר לי על זה?‬
‫למען האמת, לא הרבה.‬
‫רק שאם הטוטם הזה פועל‬ ‫כמו הטוטם בברוקפילד,‬
‫יכול להיות שהבחורה הנעדרת‬ ‫הייתה אחוזת דיבוק.‬
‫תקשיב, קראתי הכול על מה שאתם‬ ‫חושבים שקרא בברוקפילד.‬
‫אבל אני מעוניין רק ברמזים‬ ‫שמבוססים על המציאות.‬
‫יופי. גם אנחנו.‬
‫למעשה, קיווינו שנמצא‬ ‫בתיקייה הזאת משהו‬
‫שיעזור להוכיח את חפותו של ארני.‬
‫לא, לא.‬ ‫הזמנתי אתכם כדי שתעזרו לי,‬
‫לא להיפך.‬
‫אנחנו מחפשים קשר לאיזושהי‬
‫כת שטנית‬ ‫מאז שמצאנו את הדבר הזה.‬
‫וסוגדי השטן האלה,‬ ‫הם סתם אנשים.‬
‫אנשים מטורפים ומרושעים,‬ ‫אבל אנשים.‬
‫אולי נוכל לעזור זה לזה.‬
‫אנחנו צריכים לראות את התיקייה שלך...‬
‫ואתה צריך למצוא את הבחורה הנעדרת.‬
‫אז תן לנו הזדמנות.‬
‫הזדמנות למה?‬ ‫-למצוא את ג'סיקה.‬
‫אנחנו סורקים את היער הזה‬ ‫כבר יותר משלושה חודשים.‬
‫אני מסוגלת לראות דברים‬ ‫שהאנשים שלך לא יכולים לראות.‬
‫אחד מהם זה הסכין‬ ‫שדקר את קייטי לינקולן.‬
‫את השאר הוצאתי באקראי‬ ‫מחדר הראיות.‬
‫מה עכשיו? אתה רוצה‬ ‫שהיא תזהה את כלי הרצח?‬
‫אני אקח אתכם,‬ ‫אבל אני רוצה לראות למה היא מסוגלת.‬
‫בשום פנים ואופן!‬ ‫המתת של אשתי הוא לא מופע בידור!‬
‫אם היא אכן כפי שאתה טוען,‬ ‫זו לא אמורה להיות בעיה,‬
‫מר וורן. נכון?‬
‫אין מצב! שכח מזה. אנחנו...‬ ‫-זו הסכין.‬
‫היה לך סיכוי של אחד לשלוש.‬
‫השיר הזה מתאים.‬
‫אתה יודע, פגשתי פעם את אלביס.‬ ‫-אה, כן?‬
‫זה היה לפני או אחרי שהוא מת?‬ ‫-לפני...‬
‫ואחרי.‬
‫פספסת את הפנייה.‬
‫המקום בו מצאת‬ ‫את הגופה של קייטי נמצא שם.‬
‫הם כרגע בדנוורס.‬ ‫אם הם ימצאו דרך כלשהי‬
‫לקשר בין מה שקרה שם‬ ‫למה שקרה לך, אז...‬
‫אתה יודע, זה... זה דפוס.‬
‫אולי הם אפילו‬ ‫יגלו מי עשה את זה.‬
‫טוב. זה נשמע נהדר, נכון?‬
‫זה נהדר.‬ ‫-מותק...‬
‫מה קורה?‬
‫כלום.‬
‫אני בסדר, אני עייף, את יודעת...‬
‫נו...‬
‫אתה מסתיר ממני משהו.‬
‫אתה חושב שאני לא רואה?‬
‫תקשיבי, אני בסדר.‬ ‫אני בסדר גמור.‬
‫קר פה.‬
‫כן, אה?‬
‫כאילו שהם מנסים‬ ‫להקפיא אותנו או משהו.‬
‫אני זוכר איך זה הרגיש.‬
‫תמיד קר לך,‬ ‫ואתה אף פעם לא לבד.‬
‫דיוויד, על מה אתה מדבר?‬
‫לכן אתה לא מצליח להירדם.‬ ‫כי הראש שלך תמיד רועש.‬
‫לפעמים אתה חושב על משהו,‬
‫ואז אתה לא בטוח‬ ‫אם זה באמת היית אתה.‬
‫ועכשיו אתה רואה אותו.‬
‫הוא כאן איתך.‬ ‫הוא אומר לך לעשות דברים.‬
‫ארני, מה הוא אומר לך לעשות?‬
‫בטוח שאתה אמור‬ ‫לצעוד ביער במצבך?‬
‫כן, אני בסדר.‬
‫אז ממה אתה מודאג?‬ ‫אתה מפחד שהיא לא תצליח לעשות את זה?‬
‫לא.‬
‫אני מפחד שהיא כן תצליח.‬
‫אד, קרה פה משהו נורא.‬
‫קייטי, חכי.‬
‫היי.‬
‫קניתי לך משהו.‬
‫מכרו אותם בפסטיבל האביב השנה.‬
‫ההורים עדיין גוררים אותך לזה?‬
‫כל שנה. מאז שהייתי בת שש.‬
‫זה מטופש, אבל הוא מגניב בעיניי.‬
‫הוא הזכיר לי את אלו‬ ‫שהכנו בתיכון.‬
‫תעזרי לי לענוד אותו?‬
‫בטח.‬
‫טוב, זה מספיק.‬
‫מותק, מספיק.‬ ‫זה מספיק! נו!‬
‫קייטי? קייטי? אלוהים.‬ ‫מה עשיתי?‬
‫מותק, לא!‬
‫לוריין!‬
‫לוריין.‬
‫אד.‬
‫לא!‬
‫זה בסדר. תפסתי אותך.‬
‫היא שם למטה.‬ ‫אד, היא שם למטה.‬
‫לחץ הדם שלך קצת גבוה.‬
‫אני אתן לך ואזודילטור.‬
‫זו גלולה,‬ ‫תניח אותה מתחת ללשון‬
‫והיא תרחיב את כלי הדם שלך.‬
‫כן, אני לוקח את זה.‬
‫השארתי אותן בבית.‬
‫טוב, אני לא הייתי‬ ‫עושה את זה שוב במקומך.‬
‫תוכלי לתת לנו רגע?‬
‫צוות החילוץ מצא גופה.‬
‫זאת...‬ ‫-אנחנו לא בטוחים.‬
‫אני יודע איך זה נראה,‬
‫אבל אני לא רוצה שזה ידלוף‬ ‫לפני זיהוי ודאי‬
‫של הפתולוג.‬
‫אתם יודעים, סרקנו את האגן הזה.‬ ‫פעמיים.‬
‫נלחמתי כדי שאוכל‬ ‫לסרוק אותו פעם נוספת.‬
‫לא היינו מצליחים בלעדיכם.‬
‫אנחנו שמחים שיכולנו לעזור.‬
‫עדכנו אותי איפה תישנו הלילה.‬
‫ואני אמסור לכם את התיקייה בבוקר.‬
‫- מלון ברונאו -‬
‫הלו?‬
‫אלוהים. שלחתי לכם הודעות כל היום.‬
‫מה קרה?‬ ‫-ארני. הוא בא בעקבותיו!‬
‫אמרתם שזה נגמר,‬
‫אבל עכשיו הוא לכוד בפנים‬ ‫עם הדבר הזה שאומר לו...‬
‫להתאבד!‬ ‫-דבי.‬
‫תירגעי ותקשיבי לי.‬ ‫אני צריך שתתקשרי לכומר של בית הכלא.‬
‫האב ניומן.‬ ‫-האב ניומן. תאמרי לו‬
‫שארני צריך להיות תחת השגחה מפני התאבדות!‬ ‫יש לו...‬
‫מה? הלו?‬
‫מה זה הדבר הזה?‬
‫ארני.‬
‫אלוהים נותן לכולם‬ ‫את הזכות להגן על עצמם.‬
‫השד הזה...‬
‫הוא לא כאן מרצונו החופשי.‬ ‫זימנו אותו.‬
‫זה לא משפר את ההרגשה שלי.‬
‫המשמעות היא‬ ‫שאנחנו יודעים שזו קללה,‬
‫וקללות אפשר להסיר.‬
‫טוב. אז איך נעשה את זה?‬
‫בבית משפחת גלטסל,‬
‫נגעתי ביד של דיוויד וראיתי משהו.‬
‫אז, לא ידעתי מה זה היה.‬
‫אבל אני חושבת שנוצר חיבור‬ ‫ביני לבין האחראי לכל זה.‬
‫אד, הגופה שהם מצאו...‬
‫אם זאת ג'סיקה, אם זו באמת היא...‬
‫אז יכול להיות‬ ‫שהחיבור הזה עדיין קיים.‬
‫מוכרחה להיות דרך אחרת.‬
‫בסדר... בסדר.‬
‫בסדר.‬
‫יהוה רעי,‬
‫לא ארצה בדבר.‬
‫בנאות דשא, ירביצני...‬
‫- פאלמרי, בית לוויות -‬
‫אין פה אף אחד.‬
‫נשאיר פתק.‬
‫אוי לא...‬
‫- אלמונית -‬
‫בבקשה, תהיי זהירה.‬
‫את רואה משהו?‬
‫לא. שום דבר.‬
‫אין כאן שום דבר.‬
‫אני לא מרגישה את זה.‬
‫לוריין, מה קרה?‬ ‫-החיבור.‬
‫הוא כאן.‬
‫את רואה משהו?‬
‫כן.‬
‫כן, יש פה... כמה מדרגות.‬
‫שמעתי רכבת.‬
‫אבל עכשיו...‬
‫אני רואה מזבח.‬
‫כל הנרות השחורים האלה.‬
‫יש כאן 12 נרות במעגל.‬
‫אוי, אד...‬ ‫-זה מספיק. תחזרי הנה.‬
‫אני לא יכולה.‬
‫לוריין.‬
‫זו אישה.‬
‫את מצליחה לראות אותה?‬
‫אני היא.‬
‫את מזהה איפה היא נמצאת?‬
‫אני לא יודעת. אני...‬
‫היא שוב עושה את זה.‬
‫היא יוצרת קשר עם ארני.‬
‫היא מנסה להשלים את הקללה.‬
‫היא שולטת בו.‬ ‫היא שולטת בארני.‬
‫אוי, לא, לא.‬
‫לא, לא. אוי, אלוהים.‬
‫סיים את השבת השחורה הזו.‬
‫בעזרת דם גבעת הגולגולתא,‬ ‫אני מצווה על כך!‬
‫אסיר חתך את עצמו! תא סי-19!‬
‫קדימה, ילד!‬
‫איך את עושה את זה?‬
‫אלוהים חשף אותך בפניי.‬
‫אז האל שלך קילל אותך.‬
‫אד. החיבור הוא דו-כיווני.‬
‫לוריין.‬
‫את צריכה לחזור.‬
‫לור...‬
‫לוריין?‬
‫את מוכרחה לנתק את החיבור.‬
‫עזבי את היד שלה.‬
‫לוריין, עזבי את היד.‬
‫אד...‬
‫היא יודעת מי אנחנו.‬
‫- וורן -‬
‫אנחנו מצטערים כל כך.‬
‫מה שלום ארני?‬
‫הוא יהיה בסדר.‬ ‫נתנו לו סמי הרגעה.‬
‫השגנו את התיקייה.‬
‫מוכרח להיות כאן משהו‬ ‫שיקשר בינו לבין הבנות.‬
‫מצוין.‬
‫גם לי יש משהו להראות לך.‬
‫מצאתי את זה בסטרגריה.‬ ‫זה מתחילת הרנסנס.‬
‫הכנסייה השתמשה בזה‬ ‫כדי לזהות ולעניש מכשפות.‬
‫עכשיו...‬
‫הלטינית שלי חלודה,‬ ‫אבל אני חושב שזה...‬
‫עוסק בקורבנות אנושיים.‬
‫הראשון על ידי רצח, השני בהתאבדות.‬
‫כתוב איך לעצור את זה?‬
‫כן, נראה ש...‬
‫הקללה תוסר אם נהרוס‬ ‫את המזבח ממנו היא הוטלה.‬
‫אבל...‬
‫החלק הזה נראה כמו ארמית.‬
‫את החלק הבא אני לא מבין.‬
‫אבל עצרתם אותה.‬ ‫אולי היא תוותר.‬
‫היא לא יכולה.‬
‫ברגע שהיא התחילה,‬ ‫היא מוכרחה להשלים את הקללה.‬
‫הנשמה שלה תלויה בזה.‬
‫נמצא דרך אחרת.‬
‫היה משהו בחיזיון‬ ‫שיוכל לעזור לנו למצוא את המזבח?‬
‫היה שם קר.‬
‫מים טפטפו מהתקרה.‬
‫נדמה לי ששמעתי רכבת.‬
‫אבל היא נשמעה משונה.‬ ‫קצת...‬
‫לא יודעת, עמומה?‬
‫אולי זה היה מתחת לאדמה.‬
‫יכול להיות.‬ ‫אני לא יודעת איפה.‬
‫האישה הזאת תקפה את דיוויד וג'סיקה.‬ ‫אולי יש קשר ביניהם.‬
‫אני אעיף מבט ב...‬ ‫אעיף מבט ב...‬
‫תיקייה.‬
‫לוריין?‬
‫לוריין!‬
‫איפה היא?‬
‫אתה יודע,‬ ‫יש לכם פה אוסף די מרשים.‬
‫אם פגעת בה...‬
‫אל תדאג, מר וורן.‬
‫אתה קרוב כל כך.‬
‫לא הייתי רוצה שתוותר עכשיו.‬
‫הקרא למי-הים!‬
‫אדוני צבאות!‬
‫נקה את משרתיך‬ ‫מעמל הרוחות הטמאות!‬
‫חששו וברחו, רוחות טמאות!‬
‫אד!‬
‫אד.‬
‫אני מצטער.‬
‫אד, זו הייתה היא!‬
‫זו הייתה היא.‬
‫אד, מה לעזאזל קורה פה?‬ ‫-עזרו לי למצוא את זה!‬
‫את מה?‬
‫איפה זה?‬
‫אד.‬
‫אד!‬
‫היא הייתה כאן!‬ ‫היא הייתה בבית שלנו!‬
‫מתי הם הגיעו הנה?‬
‫הם הגיעו אתמול,‬ ‫כשהייתם בדרך הביתה.‬
‫הם היו רעננים.‬
‫מוכרחים למצוא את האישה הזאת.‬
‫זיהינו את הקללה‬ ‫והשגנו את התיקייה של ג'סיקה.‬
‫בטוח נמצא שם משהו.‬
‫טוב, אני אשלח את הספר לתרגום.‬
‫מוכרח להיות שם רמז למיקום המזבח.‬
‫ומה אנחנו נעשה?‬
‫כדאי שתהיי לצד ארני.‬
‫הוא יזדקק לך הלילה יותר מתמיד.‬
‫תבקשי עזרה מהאב ניומן.‬
‫דרו, אתה ואני נחפור בתיקיות האלה.‬
‫אנחנו מוכרחים למצוא קשר‬ ‫בין המקרים.‬
‫וכוחות השטן חזקים יותר בלילה, אז...‬
‫נקווה שהיא לא תנסה‬ ‫לעשות שום דבר לפני כן.‬
‫הם הפסיקו עם סמי ההרגעה.‬
‫הוא יתעורר בקרוב.‬
‫אין בראיונות האלה כלום.‬
‫החברים שלה כמעט ולא ראו אותה‬ ‫אחרי שחזרה מהקולג'.‬
‫זה לא מוזר בעיניך?‬ ‫זאת אומרת, אנחנו כאן,‬
‫משפחת גלטסל גרה כאן,‬ ‫במרחק 15 דקות.‬
‫אבל ג'סיקה גרה 290 ק"מ מכאן.‬
‫למה היא כל כך רחוקה?‬
‫היי, איפה ג'סיקה‬ ‫מצאה את הטוטם שלה?‬
‫בדיוק ראיתי משהו שקשור לזה.‬
‫בריאיון עם ההורים שלה.‬ ‫הוא הגיע בקופסה.‬
‫"היא הביאה אותו הביתה מהלימודים בקופסה."‬
‫באיזה קולג' היא למדה?‬
‫פיירפילד.‬
‫האישה הזאת חיה באזור.‬
‫זה עדיין המון שטח לכסות.‬
‫כן, אבל אין הרבה פסי רכבת.‬
‫זוכר את החיזיון של לוריין?‬ ‫היא אמרה שהיא שמעה רכבת.‬
‫באיזה שעה זה קרה?‬ ‫אולי נוכל לפסול חלק.‬
‫כנראה בסביבות חצות.‬
‫אז אלה בטוח לא המסילות האלה.‬ ‫רכבות היום לא עובדות בשעות האלה.‬
‫זה משאיר את רכבת המסע‬ ‫שחוצה את הנהר שכאן.‬
‫הנהר.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫גברת וורן.‬
‫אני מצטערת, אבי,‬ ‫ניסינו להתקשר אבל לא ענית.‬
‫קיווינו שתעזור לנו לתרגם‬ ‫פסקה מהספר הזה.‬
‫כמובן. היכנסי.‬
‫תודה.‬
‫תן לי את המפתחות שלך.‬ ‫תישאר כאן ותתקשר למשטרה.‬
‫מה לומר להם?‬ ‫-כל דבר, פשוט תגרום להם לנסוע לשם!‬
‫- אדוארד וורן, גלולות ניטרוגליצרין -‬
‫זו הקללה.‬
‫כתוב שנדרשים שלושה קורבנות‬ ‫כדי להשלים את הקללה.‬
‫הם מכונים...‬
‫"הילד, המאהב ואיש האלוהים."‬
‫התגלמות עבודת האל.‬
‫טוהר, אהבה ואמונה.‬
‫היה קורבן נוסף?‬
‫אד. בעלי.‬
‫אתמול בלילה‬ ‫מצאנו טוטם במשרד שלו.‬
‫זה מצער.‬
‫הנה, בואי איתי.‬
‫אני צריך להראות לך משהו.‬
‫אבי?‬
‫הייתי כאן פעמים רבות...‬
‫לראשונה בתור כומר.‬
‫הכנסייה השתמשה בטחנה הזאת‬ ‫כמקום אחסון.‬
‫כאן הם שמו את הדברים שהפחידו אותם.‬
‫דברים שהם לא הבינו.‬
‫- איילה, בת שלושה חודשים, 1932 -‬
‫הייתה לך בת?‬
‫אימא שלה נפטרה במהלך הלידה.‬
‫אסור היה שהכנסייה תדע.‬
‫אז גידלתי אותה כאן, בחשאי.‬
‫היינו רק שנינו.‬
‫השמחה שלנו‬ ‫מילאה את הבית הזה.‬
‫המשכתי לחקור את העל-טבעי.‬
‫רציתי להגן עליה מכל זה.‬
‫- איילה, בת 20, 1952 -‬ ‫במקום, גרמתי לה לפתח תשוקה לדבר.‬
‫אנחנו מוכרחים להיזהר...‬
‫מהדרך בה האובססיות שלנו‬ ‫עוברות אל הילדים שלנו.‬
‫ישב, בסתר עליון...‬
‫בצל שדי, יתלונן.‬
‫אמר ליהוה, מחסי ומצודתי...‬
‫אלהי, אבטח-בו.‬
‫זה סתם החשמל.‬
‫את יודעת, בניין של המדינה.‬
‫דבי.‬
‫ארני.‬
‫מה יש?‬
‫היא... היא קרובה.‬
‫ידעת?‬
‫באנו לבקש עזרה‬ ‫ואתה ידעת כל הזמן הזה?‬
‫היא הבת שלי.‬
‫לא יכולתי...‬
‫לא רציתי לראות.‬
‫אחרי כל השנים,‬ ‫חשבתי שהיא תשוב אליי.‬
‫עכשיו אני יודע‬ ‫למה באמת היא כאן.‬
‫יש מנהרות מתחת לאדמה.‬
‫היא אהבה לחקור אותן‬ ‫כשהייתה קטנה.‬
‫המזבח שלה כנראה שם למטה.‬
‫זה הדבר היחיד‬ ‫שיוכל להסיר את הקללה.‬
‫אנחנו מוכרחים להשמיד אותו.‬
‫היא כאן.‬
‫לכי.‬
‫נכשלתי בתור כומר.‬
‫נכשלתי גם בתור אבא.‬
‫בבקשה, אלוהים,‬ ‫אל תיתן לי להיכשל...‬
‫לוריין!‬
‫אד!‬
‫לוריין!‬
‫אד?‬
‫אד!‬
‫לוריין!‬
‫אד!‬
‫תביטי בי.‬
‫תפקחי עיניים.‬
‫תביטי בי.‬
‫לא!‬
‫תביטי בי.‬
‫תפקחי עיניים ותביטי בי.‬
‫תפקחי אותן.‬
‫לוריין!‬
‫לוריין?‬
‫אד!‬
‫אד?‬
‫זה התחיל.‬ ‫-עכשיו?‬
‫עכשיו.‬
‫אד, תפסיק!‬
‫עצור! אד, אני מתחננת!‬
‫אד! עצור!‬
‫ארני!‬
‫ארני, בבקשה. זה בסדר.‬
‫אבינו שבשמיים‬
‫לא, ארני. בבקשה...‬
‫תבוא מלכותך, יעשה רצונך...‬
‫בארץ כאשר נעשה בשמיים.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫מספיק! אד, אני מתחננת!‬
‫אני מתחננת בפניך, תזכור אותי!‬
‫עצור!‬
‫אד, עצור!‬
‫אד, בבקשה.‬
‫תזכור אותי.‬
‫אלוהים אדירים! סוהרים!‬
‫ואל תביאנו לידי מסה,‬ ‫כי אם הצילנו מן הרע.‬
‫כי לך הממלכה...‬ ‫-זה בסדר.‬
‫והגבורה והתפארת...‬
‫לעולמי עולמים, אמן!‬
‫אבינו שבשמיים, יתקדש שמך.‬
‫תבוא מלכותך, יעשה רצונך...‬
‫בארץ כאשר נעשה בשמיים.‬ ‫-לא, ארני!‬
‫ארני? ארני, מה אתה עושה?‬
‫מה אתה עושה? תפסיק!‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫האב ניומן, תעזור לו!‬
‫בבקשה... סוהרים!‬
‫בבקשה! עצור את זה!‬
‫בבקשה תעזור לו!‬
‫אתה לא תעשה את זה!‬
‫זה פסול ואתה יודע את זה!‬
‫האב ניומן... לא, לא.‬
‫מה קורה פה?‬
‫בבקשה, אבי, תעצור את זה!‬
‫אבינו שבשמיים, יתקדש שמך.‬
‫תבוא מלכותך...‬
‫לא, לא, לא! ארני, לא!‬
‫ארני, עצור, בבקשה! תפסיק!‬
‫אל תעשה את זה, ארני,‬ ‫אני אוהבת אותך!‬
‫לא...‬ ‫-ואל תביאו לידי מסה,‬
‫כי אם הצילנו מן הרע!‬
‫אד... תזכור אותי.‬
‫היא ניסתה להסית אותך נגדי.‬
‫כי היא חושבת שהאהבה שלנו‬ ‫היא החולשה שלנו.‬
‫אבל היא לא.‬
‫היא לא.‬
‫היא הכוח שלנו.‬
‫עכשיו, תפקח עיניים.‬
‫ארני? ארני, אתה בסדר?‬
‫אלוהים!‬
‫אלוהים...‬
‫הקללה שלך הוסרה.‬
‫הבטחת לשד נשמה.‬
‫הוא לא יוכל‬ ‫לחזור לגיהינום בלעדיה.‬
‫אלוהים.‬
‫זה בסדר. זה נגמר.‬
‫בבקשה, תגידי שזה נגמר...‬
‫מותק... אני...‬
‫שכחתי את הכדורים שלי.‬
‫ארני?‬
‫סליחה. ארני!‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫הנאשם מתבקש לקום.‬
‫ב-24 בנובמבר, 1981,‬
‫ארני ג'ונסון הואשם בהריגה והורשע.‬
‫ארני ישב חמש שנים במאסר.‬ ‫הוא התחתן עם דבי כשהיה בכלא.‬
‫הם נשואים עד היום.‬
‫- הזוג וורן -‬
‫היום, כשאנחנו מקשיבים לקלטות,‬
‫לצד העובדה שהיינו שם‬ ‫ושמענו אותו,‬
‫הוא נלחם בעקביות‬ ‫במה שהיה בתוך הילד הזה.‬
‫איך זה ישפיע‬
‫על מערכת המשפט...‬ ‫-כן.‬
‫העובדה שאדם יכול לומר‬ ‫"השטן גרם לי לעשות את זה"?‬
‫הגירוש של דיוויד גלטסל‬ ‫(ההקלטות המקוריות)‬
‫דיוויד, אני אניח את זה עליך.‬ ‫-בשם ישו, ישו דוחה אותך.‬
‫עזוב את הילד בשקט.‬
‫זה על המצח שלך.‬
‫- מקרה הרצח של ארני ג'ונסון,‬ ‫ה-16 בפברואר, 1981 -‬
‫כן, תזכור, אתה לא חזק,‬ ‫אתה חלש.‬
‫ישו אוהב את הילד הזה.‬ ‫הוא... הוא הבן שלו.‬
‫תעירו אותו. תעזרו לו.‬ ‫תעשו משהו!‬
‫הוא לא מוכן לצאת מזה, אימא.‬
‫הוא אמר לי, הוא לא יעשה דבר.‬
‫מה לדעתכם אנחנו עושים?‬
‫בשם האב, הבן ורוח הקודש, אמן!‬
‫- שופט, מושבעים וכוחות על טבעיים -‬
‫את מוכרחה להחזיק אותו.‬ ‫הוא אמר לי.‬
‫תצמידי אותו לקרקע.‬
‫אימא כן. אימא כאן.‬ ‫קדימה, תתעורר.‬
‫קדימה, קום.‬ ‫קדימה, נו.‬
‫צא. צא מהבן שלי.‬
‫צא מהבן שלי. קדימה.‬
‫קדימה, בן. קדימה.‬ ‫צא. צא מהבן שלי.‬
‫קדימה! לא!‬
‫אני אימא שלך!‬
‫לא, את...‬
‫דיוויד. דיוויד. תתעורר!‬
‫עזוב את הילד.‬
‫את צריכה להחזיק אותו.‬
‫- האם הוכחת הדיבוק תזכה את הנאשם? -‬
‫בשם האב, הבן ורוח הקודש‬
‫אמן.‬
‫תעשו משהו, תושיבו אותו.‬
‫זה לא עובד.‬ ‫-אי אפשר להושיב אותו.‬
‫זה לא עובד.‬
‫דיוויד! קום בבקשה!‬
‫אלוהים, קום!‬
‫תרגום והפקת כתוביות: אסף פרץ‬