PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Ahoj, jak se dnes máš? Už víš, jak to chodí.
Vezmi si ponožky. A kondom.
- Děkuju. - Není zač. Sbohem, zlatíčko.
Večer se uvidíme v útulku, hrdličky.
Hele ty. To je přeskočíš, a nic neřekneš?
Pardon.
Dobře.
Maminko, stalo se to znovu. Nevím, co mám dělat.
Kdo tě otravuje? Ten tlusťoch s knírkem?
Znám ho. Promluvím si s ním. Večer jdi do útulku, jasné? Tak utíkej.
Omluvte mě. Pardon. Hledám ženu jménem Ysela.
- Nikdy jsem o ní neslyšela. - Řekli mi, že ji najdu někde tady.
- Z jaké části jste, šviháku? - Určitě netušíte, o koho se jedná?
- Kdo se ptá? - Mám pro ni vzkaz od Anny Madrigalové.
Anny Madrigalové?
Ta mrcha ještě žije?
Nedá si někdo panáka? Zapálil bych si jointa.
- Co nějaký jídlo? - Přemýšlejme o svých pocitech.
Ani nevím, co si mám myslet. Pořád tomu nemůžu uvěřit.
Anna byla vždy záhadou, ale nemyslela jsem si, že má co skrývat.
Skutečnou záhadou je, proč se chce vzdát Barbary Lane kvůli něčemu před 50 lety.
Tiše. Odpočívá.
- Proč nám prostě neřekla pravdu? - Styděla se.
- Po tolika letech? Za co se má stydět? - To myslíš vážně?
- Tak si vzala nějaké pochybné peníze. - Ukradené její komunitě.
Byla v nemožné situaci. Nikdo z nás to nemůže pochopit.
- Udělala vše proto, aby přežila. - To jsem se přesně snažil říct.
Vždyť měla poměr s poldou. Trans žena v 60. letech.
- Takže si zaslouží vydírání? - Jasně, že ne. Ale chápu, proč to tajila.
Oukej, fajn. Ale vezměte si tohle.
Barbary Lane by neexistovalo. Kdyby to Anna neudělala, neznali bysme se.
- Ozvala se ti Shawna? - Napsala zprávu. Je v pořádku. Nic víc.
Určitě je v pořádku. My všichni budeme v pořádku. I Anna.
Pravda sice bolí, ale FBI teď aspoň chytí pachatele,
nikdo nebude muset odejít a vše bude při starém.
- Dones ten drink. - Jo.
Díky Bohu.
To jako vážně někdo vydíral Annu Madrigalovou?
- Já vím, že přísahala... - Ta Ysela to není.
- Jak to můžeš vědět? - Protože je jí 70.
- No a? - Proč by tak dlouho čekala?
- Možná čekala, až bude cena co nejvyšší. - Možná to není ona, ale až dorazí FBI...
Jo. Co se toho týče, řekli mi, že nás dorazí...
vyslechnout až ve čtvrtek.
- Ve čtvrtek? - Takže tak za 24 hodin.
- Jako bysme čekali na zapojení kabelovky. - Vědí, že tady probíhá zločin?
- Ahoj. - Ahoj.
- Vždy vím, když o mně mluvíte. - Jen si o vás děláme starosti.
- Jak se cítíte? - Chci, abyste věděli, jak moc si...
v této situaci vážím vaší vlídnosti.
Máme tě rádi, Anno.
Vždycky.
- Čeká na vás váš kočár, madam. - Určitě je to dobrý nápad?
To nemám zdání, drahoušku. Je to něco, co musím udělat.
No ty vole!
DEKUCE
Pro Krista pána, Mary Ann.
Jako jo, je pěkně na hovno, co Anna udělala.
Ale i teď je to pro trans lidi strašně těžký.
Jak víte, co byste tehdy udělali? Nevíte. Já taky ne.
Přesně proto nám to nemohla říct, co?
Věděla, že bysme ji jen soudili.
Jsem z toho smutnej.
Nesnáším, když jsem smutnej.
Slyšíte ten hluk taky, nebo jsem jen fakt zhulená?
Co se to děje?
Co je to?
Píše se tu, že zbourají Barbary Lane. Zítra!
OZNÁMENÍ O DEMOLICI
Promiňte! Tak odpovězte mi!
- Dámo, vím jen, co je na letáku. - Ale to je nepřijatelné!
Nemovitost byla převedena na neznámého vlastníka pod falešnou a nezákonnou
záminkou, a proto nemá váš klient žádnou autoritu, aby to tu strhnul.
Vypadám jako právník?
- To nebylo nutný. - Chci vědět, kdo vás najal.
Dělám to, co mi říká předák. Máte problém?
Jděte za šéfem.
- Tamhle. To bude ona. - A kdo?
Předák... Předačka.
Já už ji někde viděl. Kde to jen...
Bylo to u Harrisona. Pracuje pro něj nebo si ji najímá nebo tak něco.
Michaele.
Nezačínej.
- Co když je to on? - Ne.
- Přemýšlej. - Nemožný.
- Kdo celou dobu věděl o Barbary Lane? - Okamžitě si vypláchni pusu.
- Kdo se právě vrátil a nakupuje domy? - Přestaň mluvit.
Zavolal jsem na policii. Říkali, že je to záležitost pro FBI, tak mě spojují.
- Briane, máme teorii. - Ty máš teorii. Já tu vůbec nejsem.
Chci to vůbec vědět?
Celou dobu si jen čte. Říkám jí: „To můžeš dělat i v Connecticutu.“
- Vždy jsem se chtěl podívat do Itálie. - Ještě máš čas.
A je to.
Kámen je vyrobený z vínového jílu. Krusta je potom... perfetto.
Ahoj, Rip Van Winkle. Vidím, že jsi našla dekuce.
Jako bych spala tak šest let.
Jsem rád, že sis odpočinula. Představím tě. Tohle jsou chlapi z klubu.
- Z klubu. - Jo.
- Tohle je Shawna. Je to Maryina... - Oběť?
Ráda vás poznávám, pánové, ale zapomněla jsem si obuv na loď.
- Hlavně, jestli piješ bourbon. - Dobře. Možná se mi tenhle klub líbí.
- Která že je ta předačka? - Ta děsivá lesba.
- Jak víš, že je gay? - Podívej se na ni.
- Tak jdi ty. - Protože znám tajný potřesení rukou?
- Ne. Co když mě pozná? - Někdo za ní jít musí.
Najal si je ten stejný člověk, co vydírá Annu. Nemůžeme čekat na FBI.
Musíme zjistit, kdo za tím stojí, než bude pozdě. Co?
- Jsi do puntíku jak Jessica Fletcherová. - Promluvím si s ní.
Klid. Lesbičky mě mají rády.
- Zdravím. Jsem Brian. - Musíme je nějak zdržet.
Mám nápad.
POZOR
Schválně, jak nás teď srovnají se zemí. To je moc těsný.
- Určitě to chcete udělat? - Si piš. Tohle je pro Annu.
- A pro našich 300 tisíc sledujících. - Revoluce bude vysílaná naživo.
A je to.
- Svazování lidí ti jde nějak moc dobře. - V 90. letech jsem měl takový období.
Mám to. Snazší, než jsem čekal. Lesbička nakonec není.
- No... Tak dobře pro tebe, Briane. - Žertuju. Jasně, že je lesbička.
- Co říkala? - Tys teď trošku žárlila, co?
- Briane, prosím. Tak ven s tím. - Oukej.
- Tady to začíná být divný. - To už je dávno.
Tak ještě divnější. Najala ji společnost Čtyři meditace o temnotě, s.r.o.
- Čtyři.... Co? - Já vím.
Říkala, že nikdy s nikým nemluvila. Vše bylo přes mail.
- Michaele! Potřebuju tvůj počítač. - Dobře.
Vidíte? Jen se koukni.
- Co to je za tetování? - Má to být brouk a má ho na celé paži.
- Odepsal jsi jí? - Co jí mám říct? Je to příšerný.
Hele... když ti tvoje 25letá dcera pošle fotku
- svého první tetování, chce tvůj souhlas. - Ne. Chce, abych byl zděšený.
- Mise splněna. - Napiš jí tohle.
Diktuju ti, Dougu.
Tak dobře.
„Vážně super!“ Vykřičník. „Líbí se mi to!“ Vykřičník.
A teď to pošli.
Mohla bys překládat i pro nás?
Ne, fakt, tvůj táta má velký štěstí, pokud s tebou dokáže mluvit
a nepřijde si, jako by klopýtal ve tmě. Jako my.
S vlastní rodinou je to vždycky jiný.
Většina z nás rodičů netuší, co sakra děláme, jen se co nejvíc snažíme.
A někdy to absolutně nejlepší...
stojí za hovno, ale... Většina z nás se snaží.
Dáš si ještě?
Ne, asi už ne, ale díky, že jste mi dovolili narušit vám party.
A je to tady. Odepsala. Píše: „Kdo ukradl mýmu tátovi telefon?“
Ze všeho nejdřív musíme zjistit, co ty Čtyři meditace vlastně znamenají.
- Panebože. - Co?
Textovka od Harrisona.
- Tady. Přečti ji ty. - Co je to s tebou?
Píše: „Ahoj kámo, jsme připravený na tvoje nastěhování.
Zasloužíš si pauzu od těch dramat.“ A pak smajlík...
- Bože. - Bože.
- Co když je za tím on? - Něco mám.
- Čtyři meditace s.r.o. je fiktivní firma. - Kruci.
Co kdybych šel za Harrisonem? „Harrisone, vím, že jsi to ty!“
- Moc mužný? - Nemůžeme ho hned obvinit.
Nemáme žádný skutečný důkaz, že za tím skutečně je on.
- Sakra. - Harrison?
Ne, Ben.
- Ozývá se ti. To je dobře. - Nemluv s ním. Pokud nejsi připravený.
Prosím? Ne, nic nedělám.
Sorry, že je to zčistajasna, ale mám tu tvoje věci. Můžu ti je tady nechat.
- Jo. Dobře. - Jsem venku.
- Nevím, jestli si pro ně chceš... - Počkej, kde venku?
Hej.
Děkuju ti.
Už na mě nejsi naštvaný?
Napadlo mě, že budu naštvaný sám na sebe. Zkusím něco novýho.
Spíš vůbec?
- Co odešla, tak moc ne. - Myslím, že mám někde prášek na spaní.
Než jsem odjela, dostala jsem nový předpis...
Nemusíš se snažit všechno napravit.
Je u Harrisona. Ben je právě teď u Harrisona.
Haló?
- Jsem tady. - Vypadl jsi mi.
- Můžu to nechat tady, jestli chceš. - Ne, ne.
Chci říct, že tam nejsem. Nikdy jsem se tam nepřestěhoval, ale to...
Oukej, tohle je... Tohle se těžko vysvětluje, ale...
Pamatuješ To je vražda, napsala s tou krajtou ve skříni?
- Tu část teď prožívám v reálným životě. - Cože?
Tohle bude znít strašně uhozeně.
- „Jak praktikovat temnou meditaci.“ Ne. - Co tohle? Čtyři meditace o temnotě.
Co je to?
Umělecké dílo. Součást výstavy mladých umělců.
- Je tam i jméno umělce? - Žádný tam nevidím.
Výstavu financovala Rada pro umění San Francisca.
Jdu volat DeDe.
Takže říkáš, že Harrison je možná psychopatický kriminální génius?
- Já vím. - Takže jsem měl pravdu.
- Je to jen teorie. - To i evoluce je teorie, ale...
Do prčic.
- Bene. - Kruci.
- Bene. - Jo, jsem tady. Harrison právě vyšel ven.
Někam odjíždí.
- Budu toho bastarda sledovat. - Ne, bejby... Bene.
Hlavně...
Buď opatrný, prosím.
Budu.
- Tady DeDe Halcyonová. - Nebere to.
- Prosím, zanechte mi vzkaz. - Do prdele práce!
Tohle je oficiální varování! Opusťte prostory se svým majetkem,
- jinak vás odstraníme! - Hajzlové.
Fakt nenávidím zlý lesby. Je to takový klišé.
- Musíme jít. - A kam?
DEDE HALCYONOVÁ METAKVALON
Můj ty Bože.
Můj ty Bože. Můj ty Bože!
- Ahoj. - Co tu chceš, Mary Ann?
Snažil jsem se ji zastavit.
Promiň, že ruším. Pamatuju si správně, že sedíš v Radě pro umění San Francisca?
Filantropii teď zrovna řešit nechci.
Potřebuju seznam uměleckých děl, které Rada podpořila. Je to urgentní.
- Ahoj, Mary Ann. - Margot.
Panebože! Moc se omlouvám.
Na to je pozdě, Mary Ann. Najdeme, co potřebuješ, ať můžeš odejít.
- Podle Bena se Harrison zastavil na kafe. - Jo. Ten případ rozlouskneme cobydup.
- Omylem jsem mu řekl „bejby“. - Aspoň spolu mluvíte.
- Mám mu říct, že jsem s někým šoustal? - Ne, to přece nebylo podvádění.
Ne, víš ty co? Já nevím. Tak mě... neposlouchej. Žádný další rady nemám.
- Už jsem toho podělal až dost. - To neříkej. Nebuď na sebe tak tvrdej.
Já vím. Bude v pořádku.
Ale nemůžu přestat myslet na to, že už to nebude jako dřív. Nemůžu se toho zbavit.
Tak jo, tady to je.
Je tam každá výstava, projekt a umělec, kterého za poslední rok Rada podpořila.
Musí tam být něco, co nás k tomu umělci dovede. Co Harrison?
Dal si ke kafi brusinkový koláček.
Měli bychom jít.
Nemůžu uvěřit, že to funguje. Lidi dorazili.
- Je špatný, že jimi trochu opovrhuju? - Čau!
Nenáviď je, jak chceš, ale to díky nim nás ti dělnici neodpoutají.
#zachrantebarbarylane
- Zachraňte Barbary Lane. - ...Lane.
Zachraňte Barbary Lane! Zachraňte Barbary Lane! Do toho!
Kde jsou druhý světla?
Chtěla jsi dvě?
- Jo, pamatuješ, jak jsem si řekla o dvě? - Ne.
Jo, rozumím. Tak jo.
SHAWNA
- Čau. - Čau.
- Nečekala jsem, že se mi ozveš. - Jo. Já zase, že to zvedneš.
Chtěla jsem ti nechat vzkaz.
- Mám zavěsit? - Ne.
- Prý jsi odjela pryč. - Jo, nějak se to všechno rozpadlo.
To mě mrzí.
Dlužím... dlužím ti omluvu.
Neměla jsem říct, co jsem řekla.
Bylo to krutý.
Byla jsem ublížená. Tomu, co jsem řekla, ani sama nevěřím.
Všichni jsme rozbitý, ale dá se to opravit.
- Jen jsem ti tohle chtěla říct. - Dobře.
- Jak to vypadá s tím dokumentem? - Dávám to dohromady.
- Poslyš, musím jít, ale... - Jo, oukej.
- Opatruj se. - Jo, ty taky.
Do prdele!
- Dvě světla. - Tak jedem, kurva!
Můžu ti něco říct?
Tohle je ten nejlepší den...
- za dlouhou dobu. - Mám to stejně.
- Promiň, nemám se hýbat. - V pořádku, je to jen skica.
Ještě ne.
JAKE
Už ti volá potřetí. Možná bys mu to měla vzít.
Co je, Jakeu?
Vypadněte!
Vím, že mě teď nechceš slyšet, ale potřebuju laskavost.
- Potřebuješ laskavost? - Ne pro sebe, pro Annu.
Vemte si ty svý selfíčka a zmizte!
- Kde jsi? - V Barbary Lane.
- Je tady neskutečnej blázinec, Margot. - Co se děje?
Všechno ti vysvětlím. Zavolej do Body Politic.
Tohle nechápu. V téhle galerii vystavovali Čtyři meditace?
Podle údajů Rady. Třeba je to avantgarda.
- To je francouzsky „kravina“. - Tyhle odpadky stojí 12 tisíc dolarů.
Umělec, který vytvořil Čtyři meditace o temnotě, se jmenuje Von Trapp.
- Von Trapp? - Jako Za zvuků hudby?
Nevím, co to je.
Jen aby bylo jasno, „Von Trapp“ je...
falešné jméno?
- Jako Banksy. - Jo, jako Banksy.
- Víte něco o umělcově identitě? - Nemá s identitou zápolit umění?
Vteřinku.
- Za chvíli s ní budu zápolit já. - Harrison zbožňuje Za zvuků hudby.
Fakt? A zbožňuje taky štěňátka a mražený jogurt?
- To nic neznamená. - Jen... máme málo stop.
Ahoj.
Dobrý den.
Můžete nám říct něco o tom umělci? O jeho uměleckých dílech? Cokoli?
Jeden jeho kus se prodal ještě před zahájením výstavy. Asi má fanouška.
- Možná něco ví ten kupec. - Báječné.
- Řeknete nám, kdo je ten kupec? - To záleží.
Chcete si něco koupit?
Berete kreditní karty?
- Určitě jste v pořádku? - Děkuji vám, Same.
- Za všechno. - Zavolejte mi, až budete chtít jet domů.
Zavolám.
Anna Madrigalová.
Velká dáma z Barbary Lane.
V 90 letech ji někdo vydírá.
Vydírat se dá jen někdo, kdo se bojí, že přijde o svou důstojnost.
Po té jsi vždy prahla, že, Anno? Po důstojnosti?
Jakou cenu jsi za ni byla ochotná zaplatit. Naše důstojnost za tu tvou.
Proto jsem tady.
Čekala jsem až příliš dlouho.
Moc dlouho.
Ale jsem tady...
abych tě požádala o odpuštění.
Můžeš mi odpustit?
Dlouho jsem si k tobě v srdci nesla zahořklost, Anno.
Skutečně. Dlouhou dobu. Ale život se nezastavil.
Taky jsem poznala lásku. A bolest.
A zármutek. A zlomené srdce.
A s tebou to nemělo nic společného.
Ale někdy jsem o tobě přemýšlela.
Jak jsi tam nahoře, v tom domě na kopci.
Učinila si svá rozhodnutí.
A já ta svá. Chceš odpuštění?
Já ti ho dát nemůžu. Už ne.
Ať už si s sebou neseš cokoli, tu hanbu,
tu... bolest...
je jen tvoje.
Co mám dělat, Yselo?
Podělala jsem to. Všechno.
Všechno, co jsem udělala, abych napravila, co jsem způsobila... To všechno...
- se mi rozpadá pod rukama. - Vůbec ses nezměnila, Anno.
Pořád jsi ochotná utéct z boje.
Jestli věříš v život, který jsi žila...
tak nikomu nedovol... aby tě o něj připravil.
Vezmi si zpátky svůj příběh...
než bude až moc pozdě.
Jen ti můžu slíbit, že se zeptám dětí.
Tak jo, poslouchejte, queers. Právě jsem dotelefonoval s Margot.
V Barbary Lane se podle všeho dějou nějaký podezřelý sračky.
Chtějí to tam srovnat se zemí.
Margot chce, abychom tam přišli protestovat, ale jestli půjdeme...
půjdeme spolu.
- To je do prdele jasný, že jdeme! - Jo!
Tak si obujte svoje boty na pochodování, čubky. Čeká nás delší procházka!
- Tak naposledy, vezměte si věci a zmizte. - Co uděláme?
- Budou nás muset odříznout. - To je fakt drsný.
- Doslova. - Michael si s sebou vzal klíče od zámku.
- A sakra. - Počkejte. Slyšíte to?
Mír! Jsme queer! Tohle je náš revír!
Neměli bychom skandovat něco, co se víc hodí k týhle příležitosti?
Znáš něco dalšího?
- To neznám. - Já taky ne.
Tak teda Queer.
Mír! Jsme queer! Tohle je náš revír!
Do hajzlu. Běž nahoru. Já zůstanu tady.
Hej! Kdo má chuť na trochu občanský neposlušnosti?
Dobře. Protože jestli o queers vím jednu věc,
poslušný zrovna nejsme!
Mír! Jsme queer! Tohle je náš revír!
Mír! Jsme queer!
- Tohle je náš revír! - Do toho!
DARIEN STATION
Bylo cool, že jsem u tebe mohla zůstat. Snad to nebylo divný.
Jsem rád, že jsi přijela.
Chtěla jsem vidět, kde Mary Ann skončila.
Kvůli čemu mě opustila.
- Kam teď pojedeš? - To upřímně ještě nevím.
Možná chvíli zůstanu v New Yorku, ale ještě nevím, jestli se mi tu líbí...
S Mary Ann jste nikdy neměli děti.
- Proč? - No... Já nevím. Bylo to její rozhodnutí.
Stejně jako většina věcí. Nevím, jestli to tak skutečně je, ale...
myslím, že hluboko uvnitř si myslela, že napoprvé zklamala. S tebou.
Teda, že zklamala tebe.
Myslím, že část jejího já se rozhodla, že na to nemá.
- Tak to nejspíš je. - Ne, není.
Mary Ann mohla být dobrou matkou. Kdyby tomu dala šanci.
Na první kolej přijíždí vlak 16:22 na Grand Central Station...
Mohl bys mě obejmout?
A krucinál. Ben sledoval Harrisona až do Barbary Lane.
- Vidíš? - Jedeme tam teda?
Zrovna jsme přijeli sem.
- Tady bydlí kupující Čtyř meditací? - Tak jak to uděláme?
Co takhle zaklepat a zeptat se, co nám řeknou o tom kusu umění?
Jestli nechtějí výměnu.
Nemůžeme tam přijet v dodávce a všechno vysvětlit.
- A proč ne? - Protože je to šílený.
- Potřebujeme nějakou zástěrku. - Proto jste byly se Shawnou tak oblečený?
Nemyslím tím převleky. Myslím tím, kdo jsme? Proč jsme tady?
Souhlasím s Brianem. Ale taky si rád hraju, jsem rozpolcený.
A co tohle? Brian a já jsme bohatý pár, co sbírá umění.
- Ano, z Utahu. - Jo.
- Ne. - Máš říct: „Ano a...“
Klidně můžeme být pár, ale kdo bude Michael?
Budu váš umělecký konzultant. Najdu si nějakou rekvizitu.
- Chtěla jsem říct, ať zůstaneš v autě. - Prosím? Bejby nebude sedět v koutě!
Zlato...
- O umění nic nevíš. - To není pravda.
Znám tři fráze v italštině. To se zvládne.
Parchant jeden!
- Čau. - Bene, ahoj.
Co se tu děje? Je tu Michael? Tohle je...
- Šílený. - Jo.
Jo, je šílený, že celou tu dobu vyjebáváš s Barbary Lane.
- Co prosím? - Michael mi řekl o tom vydírání.
Najal sis svoje lidi, aby to tu strhli.
Jsi opravdovej ďábelskej pojebanej génius, co?
Jako upřímně, už od chvíle, co jsem tě poznal, jsem věděl, že jsi hajzl.
Ale že budeš vydírat stařenku? Pane jo. Už jenom ty kožený vizitky, chlape.
Očividnější už bejt nemůžeš.
Ty jo. Podívej, nevím, co ti Michael řekl,
- ale ať už se mezi váma děje cokoli... - Všechno to začalo, když ses tu objevil.
Něco ti ukážu.
Ráno začalo trendovat #zachrantebarbarylane.
Pak vidím příspěvek na Instagramu. S tou ženskou vzadu. Jmenuje se Debra.
Někdy pro mě pracuje, tak jsem nechápal, co se děje.
Michael mi neodpovídá na zprávy. Přijel jsem mu pomoct.
Přísahám. Proto jsem tady.
Menší rada. Od někoho, kdo to s Michaelem podělal mnohem dřív než ty.
Nikdo jiný vám vztah neposral. Můžeš si za to sám.
Promiňte, nevidím, že byste měli schůzku.
Chápeme, že určitě musí jít o nějaké nedorozumění.
S manželem jsme hluboce oddaní umění a obzvlášť tomuto kusu.
Rádi bychom mluvili s lidmi, kteří jej koupili.
Vážili jsme sem kvůli tomu dlouhou cestu, capisce?
- S manželkou jsme z Utahu. - Jistě. Ráda bych vám pomohla, ale...
Obvykle jsem radši šukán, ale tebe rád ošukám, jestli chceš.
Počkejte tu chvilku, zjistím, jestli pro vás můžu něco udělat.
Páni! To bylo úžasný!
- Mám chtít vědět, co jsi právě řekl? - Ne.
JSME BARBARY LANE
ZACHRAŇTE BARBARY LANE
Ráda vás poznávám. Díky, že jste si na nás udělala čas.
V pořádku. Ráda poznám další milovníky umění.
- Náš umělecký konzultant. - Stefano.
- Stefano nám vychvaloval Čtyři meditace. - Skutečně?
Můžu ti vylízat prdel?
Jo. Pojďte za mnou, ukážu vám to.
Nepřeháněj to, principesso.
Toto jsou Čtyři meditace o temnotě.
Víte, musím říct, že jsem v šoku, že jste o tom vůbec slyšeli.
Dle mého je to otřesné.
- Opravdu? - Ano.
Proto mám zbytek ve skříni. Chcete to vidět? Ať přinesou zbytek.
Tohle je směšný. Pustíš nás dovnitř. Nezastavíš nás.
- Zpátky! Hneď teď! - Bacha!
Chceš něco vidět, děvko? Tak sleduj.
Anno! Hej, Anno! Promiňte.
Anno! Promiňte. Anno! Anno, co si o tomhle všem myslíte?
Shromáždila se tu queer komunita, aby ochránila váš domov?
Drahoušku, myslím si, že...
konečně nastal čas na ten rozhovor.
Mám co vyprávět.
Božínku, jo! Ano!
Můžete nám o tom umělci něco říct?
To bych klidně mohla. Ale nevím, co chcete vědět.
- Bene? Co se děje? - Není to Harrison.
- Co? Jak to víš? - Řekl mi to a já mu věřím.
Ty ses ho zeptal?
- Jo, jako blbej idiot. - Jsi si jistý?
- Jo, jsem, Michaele. - Jestli ne on, tak kdo?
Já nevím, chlape.
Celá tahle záležitost... mi připomněla, proč to mezi námi nefungovalo.
- Hodně štěstí. - Bene, počkej.
Omlouvám se.
Netušila jsem, že někdo mimo rodinu ví, že zkoušela malovat.
- Zkoušela tolik věci. - Má tedy kromě malování i jiné záliby?
A do řiti! Pozornost, prosím!
No to snad ne.
- Kdo je... - Je to autoportrét.
Umělkyní je moje dcera, Claire Duncanová.
No to mi ho vyndej!
Takhle je to dobré?
Jo, je to perfektní, Anno.
Všechno je perfektní.
Hned začneme.
Překlad titulků: Jakub Doležal