‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Doamne Dumnezeule!
‎N-am interzis-o și pe asta?
‎Să vedem...
‎"Endless Love," "The Power of Love,"
‎"All You Need is Love," ‎"How Deep is Your Love,"
‎"It Must Have Been Love," ‎"I Wanna Know What Love is,"
‎"I Will Always Love You."
‎Nu, soră, pe-asta n-ați interzis-o.
‎Trece-o pe listă.
‎Superb, fetelor. Foarte frumos.
‎Câteva anunțuri ‎înainte să vă dau liber pentru weekend.
‎Luni dimineața, câteva dintre elevele ‎din clasa a 13-a
‎vor avea a doua sesiune de ‎GCSE ‎la mate.
‎Știu că examenele dintr-a doua sesiune ‎pot fi intimidante.
‎Deci dacă sunteți anxioase, îngrijorate ‎sau dacă doriți să vorbiți,
‎vă rog mult de tot, ‎nu veniți să vă plângeți la mine.
‎Așa, ce mai era?
‎Hai odată, în puii mei!
‎O știre de la dl McCauley.
‎Destinația de anul acesta a excursiei ‎Euro Trotters va fi...
‎Pauză pentru efect...
‎Voiați să fac pauza pentru efect sau nu?
‎Interesant.
‎„Paris”. Va fi Paris.
‎Dacă aveți nevoie de alte informații, ‎e un stand în hol.
‎Din păcate,
‎nu vă voi putea însoți, ‎întrucât îi disprețuiesc pe francezi.
‎În numele Tatălui, al Fiului ‎și al Sfântului Duh.
‎Vreau atât de multe lucruri.
‎Champs-Élysées, Arcul de Triumf, Luvrul.
‎Un francez. Eu asta vreau.
‎Doar e nația călăritului.
‎Doar ce mă gândesc și-mi cântă păsărica.
‎Nu poți să nu folosești cuvântul ăla, ‎Michelle?
‎Care, „păsărică”?
‎De ce trebuie să fii mereu așa vulgară?
‎Ce mare căcat? Toate avem una.
‎Eu n-am.
‎Tu ești una.
‎Desigur, Beckett a trăit la Paris.
‎Dacă mi-a influențat cineva scrisul e...
‎- Cine, Brenda Beckett dintr-a 12-a A? ‎- Nu!
‎Nu Brenda Beckett. „Beckett" Beckett!
‎Dacă mergem la Paris, mi-ar plăcea ‎s-o cunosc pe Nicole.
‎- Cine e Nicole? ‎- Pentru Dumnezeu!
‎De câte ori să-ți spun? ‎E doar o reclamă, nu o persoană reală.
‎Și nici Papa nu e!
‎Ar fi și un bun exercițiu de conversație.
‎Pentru la oral, știi?
‎- Care va fi singurul oral de care vei... ‎- Gata, Michelle!
‎Nu mă lași să termin?
‎Cam știu unde bați.
‎- La sex oral! ‎- O, Doamne!
‎Nu-mi spune că merge și Charlene Kavanagh!
‎E atât de prețioasă.
‎„Arăt atât de bine! Sunt atât de căutată!”
‎Dacă există vreo ființă mai superficială, ‎egoistă și realmente neplăcută...
‎Bună, Erin.
‎Bună.
‎Bine, super.
‎Destul de bine, nu mă pot plânge...
‎e răspunsul pe care ți-l dădeam ‎dacă mă întrebai ce mai fac.
‎Pricep. Te înscrii pentru la Paris?
‎Nu le pot convinge pe fetele alea să vină.
‎Și o să am nevoie de cineva ‎cu care să stau.
‎Ar fi o onoare pentru mine.
‎Bine. Păi ne mai vedem.
‎Așa e, Charlene. Sigur ne mai vedem!
‎Ați auzit?
‎Marea Charlene Kavanagh vrea să stea ‎cu micuța de mine!
‎Știi ce admir cel mai mult la tine, Erin? ‎Principiile tale de nezdruncinat.
‎Bonjour, tout le monde. ‎Comment allez-vous?
‎- Trezește-te, Jenny! ‎- Unde semnăm?
‎Stai așa! Așteaptă dracului puțin!
‎Trei sute șaptezeci și cinci de lire? ‎Pe bune?
‎Poftim? 375 de lire de căciulă?
‎- Nu există și un discount de grup, ceva? ‎- Noi nu suntem ‎Club 18-30.
‎- Cu-atât mai rău. ‎- E cam scump, Jenny.
‎Intrați și voi în fondul pentru copii. ‎Eu fac asta tot timpul.
‎În ce să intrăm?
‎E un cont pe care îl fac părinții ‎pentru tine
‎să te ajute să-ți plătești universitatea, ‎prima mașină,
‎excursiile educaționale.
‎N-am știut despre asta.
‎- Tu știai despre asta? ‎- Știam un căcat.
‎Fondul pentru copii, zici?
‎Interesant.
‎Vrei să intri în fondul pentru copii? ‎Sigur, nicio problemă.
‎Dă-mi telefonul, ‎trebuie doar să sun la bancă.
‎Șapte-șase-cinci-patru-trei-doi-unu.
‎Ăsta e numărul contului. ‎Iar parola este... Cum e?
‎Cum naiba era?
‎A, da: „Termină cu prostiile.”
‎Tată, pentru Dumnezeu, dă-l mai încet!
‎L-am dat mai încet. E la zero.
‎Nu știu cum reușește.
‎Vrei să spui că n-am fond pentru copii?
‎Te-ai prins. ‎Nu ești așa toantă precum pari.
‎Mary, eu am fond pentru copii?
‎Fetelor, nu există fonduri pentru copii.
‎Nu există deloc fonduri.
‎Pentru Dumnezeu!
‎Deci, o porție de pește roșu, ‎una de pește alb,
‎- ...două pungi de chipsuri... ‎- Nu!
‎Nu ne-ajung două pungi de chipsuri.
‎Ajung două, Joe.
‎Patru. Ne trebuie patru.
‎Trei. Facem un compromis.
‎- Te compromit eu prin fereastra aia! ‎- Ajunge, tată!
‎Zgârcitul ăsta vrea să ne înfometeze!
‎Bine, atunci patru pungi de chipsuri.
‎Eu vreau 12 ‎nuggets‎ de pui, ‎un hot dog pane mic,
‎- ...cu multă ceapă, multă... ‎- Și du-te odată, tată!
‎La fast-foodul ăsta e bătaie vineri seara.
‎Încerc să mă concentrez, Erin.
‎- Ești bine, Mary? ‎- Da, scumpo.
‎Ai întrebat de fondul tău pentru copii?
‎Nu am așa ceva.
‎Asta înseamnă că nici eu n-am?
‎Pentru Dumnezeu!
‎Ne-ajung patru pungi?
‎- Fără probleme! ‎- Eu zic c-ar trebui cinci, de siguranță.
‎- Tu nu zici la fel, tati? ‎- Scrie cinci.
‎Cinci pungi de chipsuri.
‎Eu vreau un burger cu piept de pui. ‎Fără salată, fără roșii, fără brânză.
‎- Să scriu „simplu”, atunci? ‎- Fără ceapă, fără castraveți.
‎- Burger simp.. ‎- Fără altă salată, murături sau maioneză.
‎- Fără pui. ‎- Cum adică „fără pui”?
‎Răspundeți la telefon!
‎E burger de pui! Sigur că vreau pui la el!
‎Ce e cu tine, ești prost?
‎- Alo! ‎- Fără pui, auzi!
‎E unchiul Colm.
‎Eu nu vorbesc, am luat deja țeapă o dată ‎săptămâna asta.
‎Am vorbit o oră și trei sferturi ‎despre șireturile lui.
‎Eu nu mai răspund deloc la telefon ‎de teamă că e el.
‎Vorbești tu, tati?
‎În niciun caz, draga mea.
‎Știu că n-ar trebui să zic asta ‎despre fratele meu...
‎Dar e tare plictisitor, zău așa.
‎Vorbește sau nu cineva?
‎- Nu fi obraznică! ‎- Lasă obrăznicia!
‎Ce faci, Colm?
‎V-ați gândit să vă luați telefon fără fir?
‎Da, a fost frig rău mai devreme. ‎Așa e.
‎Jenna Sharkey și-a luat fără fir ‎și de-atunci parcă e alt om.
‎Acum nu mai e așa frig.
‎Poate să sune din sufragerie, ‎din bucătărie, din dormitor.
‎Colm, nu pot vorbi mult, ‎tocmai trimitem la fast-food.
‎Iar aseară, nu vă mint,
‎m-a sunat din baie.
‎- Telefoanele fără fir sunt viitorul. ‎- Cum?
‎O, Doamne!
‎- Ce se întâmplă? ‎- Colm al nostru e la poliție.
‎Aseară, doi oameni înarmați ‎i-au spart casa,
‎l-au legat și i-au furat dubița.
‎Nenorociții!
‎Doamne, sărăcuțul de tine!
‎Vii direct aici, ai înțeles?
‎Da, desigur.
‎E bine?
‎E traumatizat, Gerry!
‎Vrea plăcintă cu carne de vită și rinichi.
‎Crezi că ne-ajung cinci pungi?
‎Șapte pungi de chipsuri, ‎12 ‎nuggets ‎de pui, un hot dog pane,
‎- ...un burger de pui simplu... ‎- Dă-mi aia încoace! Pipițo!
‎Mulțam, Fionnula.
‎Salut! Ceva succes cu fondul pentru copii?
‎Potrivit mamei mele, suntem cam săraci.
‎S-ar putea ca și noi să fim la fel.
‎Tu ce vrei?
‎Un meniu cu pește și un cowboy special.
‎Te rog, Fionnula. Mulțam.
‎E gata când e gata.
‎Jenny Joyce vorbea prin cur ‎despre chestia aia cu fondul pentru copii.
‎- Tu ce iei? ‎- Nu mă grăbi, Fionulla!
‎De unde dracu' luăm bani pentru Paris?
‎Am putea să ne vindem organele.
‎Chiar așa. Am putea să ne vindem organele.
‎Sau, scuzați-mă dacă vorbesc aiurea,
‎dar am putea, știu și eu, ‎să ne luăm joburi!
‎Nu există joburi în Derry! ‎Toți vorbesc despre asta.
‎Dar astea ce-s?
‎Nu m-am uitat la astea pân-acum. ‎Am crezut că-s anunțuri cu pisici moarte.
‎Anunțuri cu „pisici pierdute”.
‎Dacă ești optimistă.
‎Nu știu dacă aș putea face joburile astea.
‎Sunt foarte practice, ‎iar eu sunt mai degrabă creativă.
‎Tu vorbești mai degrabă prostii.
‎Ce mă-sa? Cred că s-au prins și alții ‎de treaba asta, fetelor!
‎Hei, e ultima oară când te întreb!
‎Un cowboy mare, Fionnula. Mai sărat, așa.
‎Și englezoiul?
‎Ia zi, fraiere.
‎- Nimic, mersi. ‎- Cum?
‎Nu prea vreau nimic.
‎Nu vrei nimic?
‎Cum să nu vrei nimic? E bun!
‎Nu prea am chef. Asta-i tot.
‎Nu înțeleg.
‎- Nu ți-e bine, James? ‎-Nu-mi place!
‎Bine?
‎E prea gras! Mult prea gras!
‎Chiar și mirosul îmi face rău fizic!
‎Îmi pare rău că a trebuit să auzi asta, ‎Fionnula.
‎Ești un penibil!
‎Luați-l de-aici!
‎Ai auzit ce-a zis femeia.
‎A bătut cineva la ușă.
‎Era pe la opt, opt și jumătate,
‎tocmai eram la mijlocul cinei.
‎M-am ridicat să deschid
‎și-au apărut,
‎cât totul de mari.
‎Iar cel mai înalt dintre ei,
‎deși nu cred că avea ‎mai mult de trei centimetri în plus, nu?
‎Simt că mor.
‎Cel care era puțin mai înalt
‎îmi zice mie, zice: „Știi cine suntem?”
‎Cum se poate cineva bucura de cină?
‎Și eu îi zic lui, zic:
‎„Păi nu pot fi sigur, să știi. ‎Poate dacă vă dați jos cagulele?”
‎Iar el îmi zice mie, ăsta mai înalt,
‎zice: „Treci de-o parte, suntem înarmați.”
‎Tare!
‎Iar atunci cel mai scund,
‎deși, cum ziceam, ‎vorbim de trei centimetri...
‎Mamă, fă-l să tacă!
‎- Poate patru. ‎-Trebuie să beau ceva.
‎Îi vine ideea genială ‎de a mă lega de calorifer, vedeți voi.
‎Și țin minte că mi-am zis mie însumi, zic:
‎„Colm,
‎bine că ai un tarif economic la căldură,
‎că altfel te prăjeai aici.”
‎Deci ai trecut la tariful economic, nu?
‎Parcă ziceai că n-o scoți la capăt ‎cu setările de la apa caldă.
‎Pentru Dumnezeu, Sarah! Fără paranteze.
‎Da, hai să terminăm. ‎Deci te-au legat de calorifer.
‎Într-adevăr, așa au făcut.
‎Iată-mă, așadar,
‎legat de termostat ‎cu șireturile mele cele noi,
‎când unul dintre ei,
‎cel mai scund,
‎- ...sau stați puțin, poate era cel... ‎- Nu contează, Colm.
‎Ei bine, unul dintre ei.
‎Căuta cheile de la dubă.
‎Tot țipa și comenta și se-agita,
‎amenința că dă foc șezlongului bun, ‎tot felul de lucruri de-astea.
‎Pentru Dumnezeu, erau absolut disperați ‎să împrumute dubița.
‎Colm, nu ți-au împrumutat dubița.
‎Ți-au furat-o,
‎au folosit-o să transporte arme ‎peste graniță și-apoi i-au dat foc.
‎Da, a fost de-a dreptul un coșmar.
‎Sau ‎diabolique, ‎cum se zice în Franța.
‎Sau „Tot nu te duci la Paris”, ‎cum se zice în Derry.
‎- Mă bucur pentru tine, Colm. ‎- Cum așa?
‎Vreau să zic...
‎că înainte nu prea era nimic de capul lui.
‎Dar acum... Acum ești cineva.
‎Ești tipul legat de propriul calorifer.
‎Mulțam, Sarah.
‎Trebuie să sunăm la televiziune. ‎Să-ți ia un interviu.
‎Când i-au luat interviu Shaunei Sharkey, ‎știți, când a fost deturnat fratele ei,
‎Fionnula i-a dat chipsuri gratis o lună.
‎- Nu glumești? ‎- Pe cuvântul meu.
‎Răspund eu!
‎N-o să crezi ce-a făcut de data asta!
‎A furat avizierul de la fast-food?
‎Fionnula era în spate, număra banii.
‎M-am furișat, l-am smuls de pe perete ‎și-am plecat.
‎Am fost ca un hoț în întuneric.
‎Erai „ca” un hoț în întuneric? ‎Nu, chiar erai un hoț în întuneric!
‎Și dintre toți oamenii, ‎ai furat de la Fionnula!
‎Fionnula!
‎Michelle, ‎am văzut-o odată pocnind un rottweiler!
‎Dacă află, te omoară!
‎„Ne” omoară!
‎Acum ești complice, draga mea.
‎- O, Doamne! ‎- Pot să întreb de ce ai furat avizierul?
‎Ca să aflăm primii de toate slujbele!
‎N-ar fi fost mai simplu să iei anunțurile?
‎Sunt lipite acolo.
‎Du-te dracu', cap sec!
‎Michelle, ce naiba te-a apucat?
‎Doamne!
‎Pe măsură ce vorbesc și mă trezesc ‎din beție,
‎devin tot mai puțin sigură.
‎Erai beată?
‎Genial.
‎Noi nu suntem ca Jenny Joyce.
‎Nimeni nu ne va da lucruri de-a gata.
‎Dar asta nu înseamnă ‎că nu trebuie să avem lucruri!
‎Clare,
‎știu ce mult vrei să vezi Arcul de...
‎sau cum dracu' îi zice.
‎Iar tu, James,
‎vrei să exersezi participiul trecut ‎până mori.
‎Orla,
‎tu chiar ești leșinată după clipurile alea ‎cu Renault Clio.
‎Iar tu, Erin,
‎tu...
‎vrei să i-o tragi lui Charlene Kavanagh.
‎Nu vreau să i-o trag.
‎Cred doar că e timpul să-mi găsesc ‎prieteni noi.
‎Înțelegi că vorbești ‎cu actualii tăi prieteni, nu?
‎Nu putem renunța la Paris!
‎Fetelor, haideți să facem asta!
‎Nu te-am mai văzut așa înfierbântată.
‎O să mi-o pun cu un franțuz, Erin!
‎O să mi-o pun cu un franțuz, ‎pentru Dumnezeu!
‎Mai întâi, avem ore de meditații.
‎Tu ești cea mai potrivită, Clare, căci...
‎Sunt cea mai deșteaptă.
‎În sens convențional, așa... cred că da.
‎Apoi e ceva babysitting.
‎Copilul va sta doar în pat, așa că la asta ‎te-ai putea descurca tu, Michelle.
‎Mersi.
‎Tu cred că te-ai putea descurca cu asta!
‎Ca întotdeauna, o doamnă.
‎Mai e ceva grădinărit. Tuns iarba, alea.
‎E nevoie de ceva forță, așa că...
‎de asta ar trebui să te ocupi tu, Orla.
‎Nu, eu ar trebui să mă ocup de asta.
‎- E slujbă pentru bărbați. Sunt bărbat. ‎- E discutabil.
‎Sunt mai bărbat decât Orla.
‎Nu accept așa ceva!
‎Haide, Erin!
‎Bine.
‎Mai rămân plimbarea câinilor ‎și spălarea unei mașini.
‎- E un Renault Clio? ‎- Nu.
‎Atunci iau câinii.
‎Bine.
‎La muncă.
‎Hoțomanilor!
‎Cum ai aflat?
‎Nu asta contează, Michelle.
‎Nu e important.
‎Ce‎ ‎e important e că ne pare...
‎M-a sunat mama ei.
‎I-ai spus lui maică-ta?
‎Bine, am cedat, da? N-am mai putut!
‎- Ce pizda mă-sii, Clare... ‎- Destul!
‎Acum ce facem?
‎Mary, uite,
‎ești parte din familie.
‎Sunteți oameni buni.
‎Decenți.
‎Dar trebuie dat un exemplu.
‎Nu! Pentru Dumnezeu, nu!
‎Doar nu vorbești de-o interdicție!
‎Este!
‎Să zicem suspendare. Îmi pare rău, Mary.
‎Fionnula, tu erai? ‎Mi s-a părut mie că miroase a oțet.
‎Mă duc să mă întâlnesc cu Colm. ‎Sunt ruptă de emoții.
‎Mergem la UTV, pentru interviu.
‎O să mă dea la televizor, Fionnula.
‎Termină, Sarah!
‎N-o să fie niciun chips gratis.
‎N-o să fie chipsuri deloc!
‎Poftim?
‎Ce-ai vrea să fac vineri seara, Fionnula? ‎Să gătesc?
‎Vrei să gătesc?
‎Poți să comanzi pizza.
‎- Pizza nu e la fel de bună. ‎- Nu.
‎Așa e, Orla. Pizza nu e la fel de bună.
‎Trebuia să vă gândiți la asta înainte.
‎Nu putem face nimic?
‎PEȘTE ȘI CARTOFI PRĂJIȚI ‎LA FIONNULA
‎ÎNCHIS
‎Deci nu doar că nu mergem la Paris,
‎dar ne și petrecem duminica ‎curățând coșmelia Fionnulei pe gratis.
‎Și se întoarce repede de la yoga, ‎așa că treci la treabă.
‎Asta-i muncă silnică, Erin.
‎E mai rău decât munca silnică.
‎Nu suntem plătite.
‎Mami trebuia să cadă la o înțelegere.
‎E așa rău să trăiți fără mâncare prăjită?
‎Da!
‎Nu ne-ar fi dat interdicție. ‎Era o cacealma.
‎Nu era cacealma, Michelle.
‎- N-a interzis accesul gemenilor McGiugan? ‎- Serios?
‎Da, de-aia au slăbit așa.
‎Gata, fetelor, hai să ne-apucăm.
‎Trebuie să facem locul ăsta lună.
‎Mă fut!
‎Tot se lipește.
‎Auziți, tot e lipicios.
‎Nu cumva e mai rău ca la început?
‎Ba da, cred că da.
‎- Minunat. ‎- Pricep.
‎Da, ăsta nu e Windolene.
‎E...
‎Maioneză.
‎Bună treabă, oameni buni!
‎Absolut genial.
‎Super treabă!
‎Ce randament am avut în dimineața asta!
‎Fionnula va fi încântată!
‎Cum merge?
‎- Huo! ‎- De unde-ai luat toate astea?
‎Din dulap de la Fionnula.
‎Cred că are o problemă cu băutura.
‎Crezi că Fionulla are o problemă ‎cu băutura?
‎- Lasă alea și întoarce-te jos acum! ‎- Aiurea, stați jos. Hai să bem una mică.
‎Nu, Michelle, nu e OK!
‎Nici pantalonii tăi nu-s OK, Clare. ‎Dar tot i-ai luat azi-dimineață.
‎Așteptați...
‎- Michelle! ‎- Nu mai fiți așa niște fufe proaste!
‎Noroc,‎ motherfuckers!
‎- Nu! ‎- Căcat!
‎Torni alcool deasupra? Chiar torni alcool?
‎Și tu ce Dumnezeu faci, asezonezi?
‎Uau!
‎Pe o scară de la unu la zece,
‎cât de moarte crezi că suntem?
‎Celălalt tip... Era unul dintre cei doi.
‎Oricum, el îmi zice mie, zice...
‎E adevărul, mamă.
‎Erin, dacă te aștepți să cred ‎că Michelle s-a împiedicat
‎ținând în mână o lumânare parfumată,
‎mă iei drept venită cu pluta.
‎Unchiului meu îi este foarte greu.
‎E bucata cu mine!
‎Ce o să ne facem?
‎Pentru Dumnezeu, Mary, te uiți odată?
‎Pierzi momentul meu de glorie.
‎Doi bărbați înarmați ‎cam de aceeași înălțime au dărâmat ușa
‎și l-au legat de calorifer ‎cu propriile șireturi.
‎Abia avea șireturile alea de o săptămână, ‎John.
‎L-au amenințat cu violența.
‎L-au amenințat că îi dau foc la casă ‎înainte de a-l forța...
‎De ce-ar sparge doi oameni înarmați ‎un fast-food?
‎Au! M-a durut!
‎Ești așa un pămpălău!
‎Ce căutau?
‎Chipsuri, firește.
‎Căutau cheile de la dubiță. ‎Fii atentă, Erin!
‎N-ar fi bine să le tragem vreo câteva?
‎- Nu! ‎- Nu ceva serios, doar câteva palme.
‎Am spus nu, Sarah!
‎Cum, nici băiețelului ăstuia gay?
‎- Nu sunt gay. ‎- Bine.
‎Așa e bine. Gata?
‎N-aș vrea să par de la protecția muncii,
‎dar n-aveți de gând să ne lăsați aici, nu?
‎Pe ușa din spate!
‎- Împinge-o! ‎- O împing!
‎- Atunci trage-o! ‎- E blocată!
‎Ce mama dracului se întâmplă aici?
‎Așa.
‎Ei bine...
‎să vezi ce s-a întâmplat...
‎Michelle avea o lumânare parfumată...
‎Nu e la fel de bună.