EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Som dere alle vet, ved terminstart forærte biskopen
et vakkert stykke religiøs kunst til Vår Frues plettfrie skole.
Den fortryllende Child of Prague.
Se der, ja.
En fin fyr på alle måter.
Jeg ser enda ikke hva det skal forestille.
Det er Jesus, ok?
Hvorfor har han en stor, rød hatt?
Hvem vet?
Biskopens ønsket at han skulle gå på rundgang mellom alle sognets skoler.
Derfor er Mr. Malone her i dag,
rektor på St. Benedict,
så vi kan ha en overtakelsesseremoni. Velkommen, Mr. Malone.
Men jeg er redd turen din var bortkastet.
Jeg har tenkt over det,
og jeg tror bare jeg beholder ham.
Han lyser opp kontoret mitt.
Han svarer ikke.
Jeg liker fyren.
Har biskopen et problem med det, får han ta det med meg.
Hva mer var det?
Ja visst.
Dessverre har søster Patrick
valgt å forlate oss.
Hun returnerer til misjonsgjerningen
og skal undervise hedenske folk på et primitivt og barbarisk sted.
Hun skal bli lærer i Belfast, søster.
Nettopp.
Styret har lovet at hennes erstatter skulle komme i dag, men
de var som vanlig full av...
Jeg tror dere har ventet på meg.
Akkurat, ja.
Hva skal vi gjøre, Miss?
Hva dere skal gjøre?
Det er spørsmålet.
La meg stille dere et bedre et.
-Hva vil dere gjøre? -Kline.
Jeg vil gjerne ha tilbakemelding på diktoppgaven.
Smisketryne.
Det teller på karakteren, folkens.
Dette er 12-A, hva?
Det stemmer, Miss.
-Og du er? -Jenny Joyce.
Her er den.
"Blomsten" av Jenny Joyce.
-Du skal vel ikke lese den høyt? -Jo, selvsagt.
Poesi bør alltid leses høyt.
"Noen blomster er store, noen blomster er små.
Noen blomster vokser nesten ikke nå."
-Ok... -Det var ikke slutten.
Det burde det vært. Her er et dikt om en hund.
Ett til om en hund.
Denne mangler navn. "En engelsk rose blant torner"?
Ja, jeg skjønner at du ville være anonym.
Hundedikt, dikt om et tre.
Dette heter "Gutter".
"Jeg synes gutter er en fin sak,
særlig de som har en fin bak."
Det kalles Haiku.
Det ville ikke jeg ha kalt det. Hundedikt.
Og her er bare et bilde av en hund.
Det er ikke så verst.
Tusen takk.
Denne personen har skrevet om hvor mye de elsker engelsktimene
i et pinlig forsøk på å smiske med læreren.
Hundedikt, kattedikt...
Ja?
Jeg tror mange i denne klassen,
og ingen har noe i mot at jeg sier det,
kun har et grunnleggende grep om den kreative prosessen,
mens jeg har skrevet i årevis. Jeg er ikke redd
for å utlevere meg sev.
Å være modig, å ta risikoer.
Og du er?
Det er kusinen min.
Erin Quinn.
Skal vi se.
"Kuler skutt på gata mens jeg kjenner puta mot kinnet,
er ingenting mot kuler skutt...
-...i sinnet." -Det handler om The troubles
i en politisk setting,
men også om mine egne problemer på et
personlig plan.
Jeg skjønner den svake analogien.
Dette er ikke modig, Erin. Det er et fåfengt forsøk på å være modig.
Beklager om du ikke klarer å se nyansene i arbeidet mitt.
Poesi er sannhet.
Og stor poesi er rå, ekte og skitten,
og vakker og stygg.
Den blir hentet fra sjelens dyp
og hjelper oss å forstå hverandre og oss selv.
Skjønner dere hva jeg mener?
Ja.
Jeg gjør faktisk det.
Ikke det der.
Det er ikke ofte i livet at du kan rive siden i to og starte på nytt.
Men jeg skal gi dere den sjansen.
Imponer meg.
PÅ SCENEN I KVELD THE USUAL SUSPECTS
Dette er flott, Gerry.
Tenkte vi kunne gjøre noe sammen.
-Bare vi to, ikke sant? -Mary, Gerry.
Man får ikke røyke her.
Kan du tro det?
Det er barbarisk.
Hva gjør du her, Sarah?
Mary sa dere skulle ha en kveld alene, så jeg tenkte dere ville ha selskap.
Hvordan kunne du tro det?
-Sarah. -Ham også, ja.
-Flott. -Herrejesus.
Hvordan går det?
Det er ikke lov å røyke her inne, Kieran. Kan du fatte det?
For en hyggelig overraskelse.
Da Sarah ba meg på kino, trodde jeg hun mente
bare oss to.
Nei, Kieran. Det ville jo vært, hva heter det? Normalt.
Da blir det en dobbeldate.
Hvor blir det av pappa?
Unnskyld?
-Jeg har billettene. -Vi har ikke valgt film enda, paps.
Jeg synes den med personkonfrontasjonen ser bra ut.
Han du liker er med der, bonden i Glenroe.
Gabriel Byrne?
Han har jo gjort mye etter Glenroe.
Og hvem er du? Agenten hans?
Men pappa, du hater jo kinoen.
Jeg har funnet ut at det er eneste måte å slippe unna Colm.
Det er det eneste stedet den kjedelige fyren er stille.
Men Colm er vel ikke her, pappa?
Pappa?
Ikke det at jeg ikke likte sukkertøy da jeg var yngre, altså.
Men jeg har hørt om en fyr fra Ballynahinch,
hva var det nå han het?
Jeg husket det i sted.
Jeg kommer vel på det. Uansett,
denne fyren fra Ballynahinch, han heter forresten Gismead,
han var helt gal etter sukkertøy.
Han fikk ikke nok av dem, men til slutt
så ble han kvalt av et og døde.
Lurer på at det var pæresmak.
eller kanskje kryddernellik, men uansett,
jeg vil ikke dø sånn.
Jeg vet det, kjære deg.
Er ikke dette romantisk?
Den fyren er bare en reddhare.
Ikke stol på ham!
Må bare spørre, tror faren din at de kan høre ham?
Beklager, folkens.
Vi har mottatt en liten sikkerhetstrussel.
Jeg er redd vi må foreta en liten evakuering.
Så om dere kan følge meg.
Flott.
Fine greier.
Du får aldri mer organisere en kveld ute.
Greit.
Hva med denne Keyser Soze-fyren?
Hvem er Keyser Soze?
Nettopp.
Herregud. Denne skrivingen er et mareritt.
-Enig. -Hva rimer med "ri"?
-Bi? -Bi? Hva faen betyr bi?
-Bi. Det er ikke et ord. -Det er et ord, Michelle.
Bi? Det fant du på.
Kan vi være stille, takk?
Hva synes du, James?
Du har røde øyne, jeg har ikke mer brunt.
Jeg har grønne øyne.
Og det sier du nå.
Jeg prøver å ikke tenke for hardt, men bare la det flyte gjennom meg.
Det er ekkelt, Erin.
Her er det jeg har.
"Du vet at det er vi som skal være sammen til evig tid
Om du er i det fjerne, er du min ledestjerne."
Det er vel introen til Home and Away?
Er det?
Men i himmelens navn!
...Alec Baldwins bror.
Det er Gabriel Byrne, sier jeg.
Han med dårlige bein sa at det ikke var det.
Han med de dårlige beina dekte over for ham, pappa.
Herre... Jesus.
Vi kan forklare, mamma.
Ikke juleskapet!
De har spist alt som var der.
Dere er noen dyr!
Vi trengte energi til poesien vår.
Jeg skal gi dere energi til poesi.
Vi skulle bare ta noen sjokalademynter, men det ene førte til det andre.
Hva skal jeg gjøre? Jeg må begynne på nytt.
Og desember er rett rundt hjørnet.
Det er åtte måneder til.
Dette passer deg vel.
-Unnskyld? -Jeg så deg snoke
i juleskapet.
Du var der inne lenge før de små.
Det vedder jeg livet på.
Det er ganske enkelt ikke sant.
La oss redde det som reddes kan.
Det er bare et par snøballer igjen, Mary.
De har virkelig tatt for seg.
Mødrene deres skal få høre om dette.
-Men for helvete... -Helvete, ja.
Dere vet at dere ikke skal røre juleskapet.
Vi er stressa!
Engelsklæreren vår ba oss ødelegge alle diktene våre og skrive dem på nytt.
Hvem er den bølla?
Ms. De Brún. Hun er litt av en tispe,
men fantastisk eyeliner.
-Winged eller smudged? -Begge.
Interessant.
Ødela hun diktene deres?
Hun sa vi ikke skrev fra sjelen.
Hvorfor skrev du ikke fra sjelen, da?
Seriøst?
Det var vanskelig, så dere ga opp?
-Dere kan stryke, så hvorfor bry seg? -Nettopp.
Sa hun kom til å forstå.
Har dere noen gang stoppet opp og sett på disse?
Disse ansiktene fra fortiden?
De er ikke så forskjellige fra dere.
De hadde drømmer, som dere.
De hadde...
...ambisjoner, men de er borte nå.
Døde.
Støv.
Se, tante Anne, tredje fra venstre.
-Hun lever! -Hysj!
Hun er bare 54. Hun driver det mobile biblioteket
-i Ballymagorry. -Stille!
Men oppfylte de drømmene og ambisjonene?
En dag er dere jenter også bare et gammelt bilde i en gang.
Dere får bare...
...ett liv.
Ikke vær redd for å leve det.
Finn stemmen din.
Sett...
...et merke.
Grav dypt.
Noe du hater.
Noe du ikke utstår.
Ikke hold igjen noe. Kom igjen! Få det ut!
Urettferdighet!
Ja!
-Fordommer! -Bra!
Dette er bra!
-Matte! -Kom igjen!
Sokkene mine!
Ok!
Å komme for sent på skolen!
Pianotimer!
Det faktum at folk bruker ordet "liten" for å beskrive ting som ikke er små!
Teit, men jeg elsker aksenten, James!
Ms. De Brún er utrolig.
Jeg har aldri møtt noen som henne.
-Hun er en inspirasjon. -Definitivt.
Hun vet å ta balletak på ting.
Å ja.
Hun har virkelig endret livet mitt.
Hun liker aksenten min.
Jeg ville dødd for henne.
-Jeg også, tror jeg. -Jeg også.
-Ja, faen ta, hvorfor ikke? -Ja.
Jeg er jo enig, jeg ville også gjort det,
men jeg er jo klar over at vi har kjent henne i to dager.
Og?
Er det ikke rart at hun ber oss hjem om kvelden?
-Hva mener du? -Hun er lærer.
Hun er mye mer enn det.
Ja. Jeg skjønner at hun er flott,
men jeg er redd det ikke sømmer seg.
-Du er så rigid, Clare. -Hva skal det bety?
Det betyr at du må slippe deg løs.
Jeg er løs, takk.
Innse det, du er en festbrems.
Jeg er ingen festbrems.
Jeg er ingen festbrems!
-Litt vin? -Nei, jeg...
Takk.
Fyll på.
Ok.
Du har ikke mange ting.
Alt jeg eier får plass i en koffert.
Jeg har aldri skjønt hvorfor folk begraver seg
i meningsløst søppel, ikke sant?
Ja, herregud, jeg hater eiendeler.
Betyr det at jeg kan få Sylvanian Family-samlingen din?
-Kjeften, Orla. -Jeg liker ikke å føle meg bundet.
Livet bør være spontant.
Fritt.
-Så sant. -Skål.
-Dette er godt. -Smaker litt som blod.
Livet er ikke som et stearinlys for meg.
Det er en overdådig fakkel jeg får beholde en stund.
Og jeg vil at den skal brenne kraftigst mulig.
Det er vakkert.
Ja visst.
-Det er favorittsitatet mitt. -Ro ned, Oliver Reed.
Hva er ditt?
Forsiktig, barn, med dukken av glass,
for om du holder for hardt, vil hun knuse og du vil blø.
Jeg har ikke hørt det før. Hvem sa det?
Jeg. Det er mitt.
Jøss.
Jeg føler at jeg svever.
Hun er dritings.
Se her ja.
Hva holder dere på med?
Ikke stort.
Vi har hengt med Ms. De Brún hjemme hos henne.
I huset hennes?
Om kvelden?
Det sømmer seg ikke.
Moren din sømmer seg ikke.
-Det gir ingen mening. -Moren din gir ikke mening.
-Er hun full? -Moren din er full.
Ok, Clare, vi har skjønt det.
-Fint å se deg, Jenny. -Snakkes.
Jeg sov ikke i natt.
Ikke jeg heller.
Keyser Soze?
Nei, jeg la meg med rullene i, det er helt grusomt.
Hvorfor gjør du det?
Jeg mangler volum ved røttene. Jeg har ingen valg.
-Jeg tror det var Pete Postlethwaite. -Det var ikke Pete Postlethwaite.
Aldri Pete Postlethwaite.
Jeg blir gal av dette. Vi må dra tilbake i kveld.
-Den er ikke på programmet mer. -Hva?
-Kinoen viser den ikke mer. -Godt jobba.
-Det er ikke min skyld. -Det er det jo aldri.
-Hva gjør vi da? -Venter på videoen.
Det kan jeg ikke, Gerry. Jeg klarer ikke dette.
Jeg må vite det.
-Da går vi. -Hvor er sokkene dine, kjære?
Jeg liker det ikke, mamma.
Beklager.
Du vil fryse.
Jeg vet hva jeg gjør.
Ha en fin dag, alle sammen.
Hvorfor er du i så godt humør?
Du vet... Livet.
Du pønsker på noe!
Og jeg skal finne ut hva.
Jeg sier bare, Erin,
at du sammen med Keyser Soze gjør meg tullete.
Hvem er Keyser Soze?
Herregud.
Sett dere ned, damer.
Hvor er Ms. De Brún?
Borte. Og hun kommer ikke tilbake.
-Hva? -Jeg visste det!
Jeg våknet i morges med en følelse av at noe fælt ville skje, og at jeg
innerst inne er ond.
Det kalles bakrus, Clare. Det går over.
Jeg skal undervise i dette faget resten av terminen, det gjør at jeg
vil dra av meg ansiktet mitt, men vi må dekke...
Det var deg, hva?
Hva gjorde du? Hva sa du?
-Aner ikke hva du snakker om. -Jo, det gjør du, tyster!
-Det holder. -Du forstår ikke, søster.
Ms. De Brún,
hun rørte ved oss.
-Hva? -Hun fikk oss til å tenke og føle.
Å, takk Gud.
Det ville vært dråpen.
Du kan ikke sparke henne!
Miss Quinn.
Det virker som om du tror at du kan snakke til meg
som om jeg var din likemann.
Jeg foreslår at du henter deg inn og setter deg.
VÅR FRUES PLETTFRIE SKOLE
REKTOR
-Enn om hun er der inne? -Slapp av, det er fredag. Hun er på judo.
Ekkel liten jævel, hva?
Jeg må bare få si igjen
at jeg tror dette er vår dårligste idé hittil.
Vil du hjelpe Ms. De Brún eller ei?
Kan vi hjelpe henne på et vis uten å bortføre
-en hellig statue? -Vi bortfører ham ikke.
Vi kidnapper ham.
Er det annerledes?
Jeg tror ikke det er det.
Vi gir ham tilbake dersom Ms. De Brún får jobben sin tilbake
Det tror jeg søster Michael enig i.
-Jeg også. -Ok, ta bildet.
Flott, jeg skriver løsepengebrevet.
-Vi må ha dagens avis. -Hvorfor?
Det er en sånn dum kidnappingsgreie.
-Jeg har menighetsbladet fra forrige uke. -Den duger.
Jeg bruker venstre hånd, så hun ikke kjenner håndskriften.
Dette er idiotsikkert.
Bør jeg si...
"Kjære søster Michael", eller "Til den det måtte angå"?
Jeg er usikker på dette.
-Han ser feit ut. -Ja, det er ikke smigrende.
Vi snur ham litt denne veien.
Han må lenger frem.
-Det var bra der han sto. -Nei, jeg tar bildet.
-Drit og dra! -Slipp, Michelle!
Herregud!
Ok.
Vi har visst kommet litt ut av kurs.
-Vi limer ham. -Genialt!
Vi setter den bare på igjen.
Vi setter den bare på.
-Jesus! -Hvorfor er dere her enda?
Jeg trodde det var en inntrenger. I så fall hadde han angret.
For jeg har nailet noen skikkelige moves.
Vi jobbet bare med engelskprosjektet, søster.
Gå til siden.
Hva i Guds navn har dere gjort?
Hvordan kunne du lime hodet hans opp ned, Orla?
-Han har jo hatt på seg! -Stille.
Hei, Mary, Sarah, Deirdre,
er jentene deres også med på halshuggingen?
-Det var ikke meg, mamma! -Ikke snakk til meg, Clare!
Ikke pust engang.
Sett deg, Mrs. Devlin.
Statuen ble stjålet fra dette rommet.
Jeg har bedt Miss Mooney om å fotografere åstedet.
Enten erstattes den for deres regning,
ellers saksøker skolen.
For å være ærlig, søster,
og dette er ikke tull,
så ser han bedre ut nå.
Han ser ut som om hodet er opp ned.
Og jeg utviser dem i en uke.
-Herregud, nei! -En uke`?
Må vi ta oss av dem i en uke?
Vær fornuftig nå. Vi halshugget ikke fyren.
-Du skal få, Erin. -Det var et uhell, mamma.
Så du skrev et løsepengebrev ved et uhell?
Den delen var ikke et uhell.
Men vi var fra oss for det som skjedde med Ms. De Brún.
Det var galt.
-Hun burde ikke få fyken. -Det fikk hun ikke.
Hva?
Beklager å avbryte, søster, men om jeg kan få hente oppsigelsen min
skal jeg ikke forstyrre.
-Unnskyld? -Ms. De Brún har valgt å forlate oss.
Jeg ble tilbudt en stilling ved St. Dominic for jenter.
Bedre lønn, betalt ferie, god pensjon.
Full pakke. Kunne ikke si nei.
Men hva skjedde med å leve i nuet?
Hva med at "Livet bør være spontant"?
Joda, men jeg skal kjøpe hus, og boliglånsrenten
er grusomme for tiden.
-Helt grusomme. -Det er fælt.
Delvis derfor jeg ble nonne.
Gratis losji.
Men du var inspirasjonen bak mitt beste arbeid
Jeg forstår. Og det var?
Diktet mitt. Glassdukke-diktet. Hun er en dukke av glass.
Hun er en glassdukke. Jeg leste det i går.
Jeg hørte ærlig talt ikke etter.
Takk.
Carpe diem.
Carpe dustehue.
Ser ut til at vi ikke visste hvem den ekte Ms. De Brún var.
Som Keyser Soze.
Han med dårlig bein.
Hva?
Keyser Soze.
Det var han med det dårlige beinet.
Han snakket bare tull hele tiden.
Han var en sånn... Hva heter det?
Upålitelig forteller.
-Den var fin. Ja.
Det syntes jeg også.
Se hit, jenter.
Tekst: Susanne Katrine Høyersten Martisen