EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
I början av terminen gav den generöse biskopen
ett vackert religiöst konstverk till our Lady Immaculate College.
Den bedårande "Jesusbarnet av Prag."
Så där.
Verkligen en fantastisk kille.
Jag förstår inte vad det ska föreställa.
Det är Jesus som bebis.
Varför har han en stor röd hatt?
Ingen vet.
Biskopen ville att han skulle skickas runt mellan skolorna inom Derrys stift.
Därför har vi denna morgon fått sällskap av mr Malone,
Saint Benedict's rektor,
så att överlämningsceremonin kan ske. Du är välkommen, mr Malone.
Men din resa hit var i onödan.
Jag har tänkt på det,
och jag vill hellre behålla honom.
Han lyser upp mitt kontor.
Han säger inte emot.
Jag gillar grabben.
Om biskopen har problem med det kan han ta upp det med mig.
Var det något annat?
Just det.
Syster Patrick har tråkigt nog
beslutat att lämna oss. Hon ska återgå till sitt missionärsarbete
och utbilda de hedniska invånarna på en primitiv och barbarisk plats.
Hon ska undervisa i Belfast, syster.
Precis.
Styrelsen lovade att hennes ersättare skulle komma i dag, men
som vanligt snackar de...
Jag tror att jag är väntad.
Nu börjas det.
MS S. DE BRÚN
Vad är det vi borde göra, miss?
Vad ni borde göra?
Det är frågan.
Låt mig ställa en bättre fråga.
-Vad vill ni göra? -Supa.
Jag skulle vilja få feedback på vår poesiuppgift.
Rövslickare.
Det räknas in i vårt slutbetyg.
Detta är väl 12-A?
Det stämmer, miss.
-Och du är? -Jenny. Jenny Joyce.
Här är den.
"Blomman", av Jenny Joyce.
-Du ska väl inte läsa den högt? -Så klart.
Poesi ska alltid läsas upp högt.
"En blomma kan vara stor, en annan liten som en spor.
Vissa blommor knappt gror."
-Okej... -Det är inte slutet.
Det borde vara det. Här är en dikt om en hund.
En till om en hund.
Den här har inget namn. "En engelsk ros bland tistlar"?
Jag förstår varför du vill vara anonym.
En dikt om en hund, en dikt om ett träd.
Den här heter "Pojkar".
"Jag tycker killar är toppen.
Särskilt de med hår på snoppen."
-Det kallas för haiku. -Det är inte vad jag skulle kalla det.
Hunddikt, hunddikt.
Här har någon ritat en hund.
Inte illa, faktiskt.
Tack så mycket.
Den här personen har skrivit om hur mycket hon älskar sin engelskalektion
i en pinsamt försök att fjäska för läraren.
Hunddikt, hunddikt, kattdikt...
Ja?
Jag tror att många i klassen,
och jag vet att ingen motsätter sig det här,
de har bara en grundläggande förståelse för den kreativa processen,
men jag har skrivit i åratal. Jag är inte rädd för att blotta mig själv.
Att vara modig, att ta risker.
Och du är?
Min kusin.
Erin Quinn.
Nu ska vi se.
"Kulorna som avfyras på gatorna medan jag ligger i min säng,
bleknar i jämförelse med kulorna som avfyras...
-...i mitt huvud." -Den handlar om problemen,
i politiskt avseende,
men också om mina egna problem,
i personligt avseende.
Jag förstår den svaga analogin.
Det här är inte modigt.
Det är någon som misslyckas vara modig.
Jag beklagar om mitt verks subtilitet går dig över huvudet.
Poesi är sanning.
Bra poesi är rå, verklig och rörig,
storslagen och ful.
Det kommer från djupet av våra själar
och hjälper oss att förstå varandra och oss själva.
Förstår ni vad jag menar?
Ja.
Jag tror att jag gör det.
Inte ett skvätt.
Inte ofta i livet har man tillåtelse att riva sönder en sida och börja om.
Men jag ska ge er den chansen.
Imponera på mig.
VISAS IKVÄLL DE MISSTÄNKTA
Det här är underbart.
Det är trevligt att vi gör något ihop.
-Bara vi två. -Mary, Gerry.
Man får inte röka här.
Kan ni tänka er?
Det är barbariskt.
Sarah, vad gör du här?
Mary sa att ni skulle vara själva i kväll, så jag trodde ni ville ha sällskap.
Hur kunde du tro det?
-Sarah. -Han också?
-Toppen. -Herregud.
Hur mår ni?
Man får inte röka här. Kan du begripa det?
Vilken trevlig överraskning.
När Sarah bad mig att gå på bio trodde jag hon menade
bara oss två.
Nej, Ciaran, för det skulle vara... Vad är ordet? Normalt.
En dubbeldejt är det då.
Jag undrar varför pappa dröjer?
Ursäkta?
-Jag har biljetterna. -Vi har inte bestämt vilken vi ska se.
Jag gillar den med killarna som står på rad.
Din kille är med, bonden från Glenroe.
Gabriel Byrne?
Han har gjort en hel del sedan Glenroe.
Vem är du? Hans agent?
Jag förstår inte det här. Du avskyr bio.
Det är det enda sättet att kunna umgås med Colm.
Det enda stället där den tråkige jäkeln inte pratar.
Men Colm är inte här.
Pappa?
Jag menar inte att jag inte tyckte om karameller i min ungdom.
Men jag hörde en historia om en grabb från Ballynahinch...
Vad hette han nu igen?
Jag hade det på tungan.
Jag kommer nog på det. Hur som helst,
grabben från Ballynahinch, som sagt minns jag inte hans namn,
men han var väldigt glad för karameller.
Han kunde inte få nog av dem, men i slutänden,
då satte han en i halsen och kvävdes till döds.
En päronkaramell tror jag att det var.
Eller kryddnejlika, men hur som helst,
så vill jag inte dö.
Jag vet, kära du.
Det här var romantiskt.
Den blonda grabben är en riktig jäkel.
Lita inte på honom!
Tror din far att de kan höra honom?
Ursäkta, gott folk.
Vi har precis fått ett litet larm.
Jag är rädd att vi måste genomföra en liten evakuering.
Följ efter mig.
Underbart.
Toppen.
Sista gången du får organisera en utekväll.
Okej.
Hur blir det med Keyser Söze-grabben?
Vem är Keyser Söze?
Precis.
Gud. Hela den här skrivgrejen är en mardröm.
-Jag vet. -Vad rimmar på "rida"?
-Bida? -Bida? Vad fan betyder det?
-Bida. Det är inget ord. -Det är ett ord, Michelle.
Bida? Det har du hittat på.
Kan vi vara tysta, snälla?
Vad tycker du, James?
Du fick röda ögon eftersom brun tog slut.
Mina ögon är gröna.
Det säger du nu.
Jag försöker att inte tänka för mycket och låta det flöda igenom mig.
Vad äckligt, Erin.
Detta är vad jag har.
"Du vet att vi hör ihop, du och jag för evigt.
Oavsett var du är, är du mig kär."
Är det melodin till Home and Away?
Är det?
För Guds skull!
...det är Alec Baldwins bror.
Det är Gabriel Bryne.
Han med de dåliga benen sa att det inte var så.
Killen med de dåliga benen skyddade honom...
Herre... jösses.
Mamma, vi kan förklara.
Inte julskåpet!
De har ätit upp våra Tunnocks.
Era vilddjur!
-Vi behövde energi för vår poesi. -Jag ska ge dig energi.
Vi skulle bara ta en handfull chokladmynt, men sedan ledde det ena till det andra.
Vad ska jag göra nu? Jag måste börja om från början.
Och december är runt hörnet.
Om åtta månader.
Det här passar väl dig?
-Ursäkta? -Jag har sett dig nalla ur julskåpet.
Du plundrade det långt innan ungarna. Det sätter jag mitt liv på.
Det är helt enkelt inte sant.
Låt oss rädda vad vi kan.
Det finns bara några snöbollar kvar, Mary. Det har varit en riktig huggsexa.
Era mammor ska få höra om det här.
-Helvete... -Verkligen helvete.
Ni vet att ni inte får röra julskåpet.
Vi är stressade!
Vår nya lärare tvingar oss att riva sönder alla våra dikter och skriva nya!
Vem är nykomlingen?
Hon heter miss De Brún. Hon är en bitch, men har snygg eyeliner.
-Vinge eller suddig? -Typ båda.
Intressant.
Hon rev sönder dikterna?
Hon sa att vi inte skrev från själen.
Varför i Guds namn skrev ni inte från själen?
Allvarligt?
Det var svårt, så ni bara gav upp?
-Varför ens försöka om man kan misslyckas? -Precis.
Jag sa ju att hon skulle förstå.
Har ni någonsin stannat upp för att titta på de här?
Dessa ansikten från det förflutna?
De är inte så olika er.
De hade drömmar, precis som ni.
De hade...
...ambitioner, men nu är de borta.
Döda.
Stoft.
Det är min faster Ann. Hon är inte död!
Hon är bara 54. Hon sköter det mobila biblioteket
-i Ballymagroarty. -Tyst!
Förverkligade de sina drömmar, sina ambitioner?
En dag kommer ni också att bara vara ett gammalt fotografi.
Man får bara
ett liv.
Var inte rädda för att leva.
Hitta er röst.
Sätt
er prägel.
Gräv djupt.
Något ni hatar.
Något ni föraktar.
Håll inte tillbaka! Kom igen! Släpp ut det!
Orättvisa!
Ja!
-Fördomar! -Bra!
Det här är bra!
-Mässa!! -Kom igen!
Mina egna strumpor!
Okej!
Komma för sent till skolan!
Pianolektioner!
Att folk här beskriver saker som "små"
när de inte ens är särskilt små!
Dumt, men jag älskar uttalet, James!
Miss De Brún är fantastisk.
Jag har aldrig träffat någon som henne.
-Hon är en inspiration. -Absolut.
Hon vet hur man tar ett grepp om kulorna.
Jajjemen!
Hon har förändrat mitt liv.
-Hon gillar mitt uttal. -Jag skulle dö för henne.
-Det skulle jag med. -Jag också.
-Varför inte? -Ja.
Jag håller med, jag skulle också dö för henne,
men jag är också medveten om att vi bara har känt henne i två dagar.
Och?
Det är skumt att hon har bjudit hem oss på kvällen.
-Vad menar du? -Hon är lärare.
Hon är mer än en lärare.
Jag förstår så klart att hon är toppen,
men jag har en känsla av att det är något som ogillas.
-Du är så programmerad. -Vad ska det betyda?
Det betyder att du måste slappna av.
Jag är avslappnad.
Du är en glädjedödare.
Det är jag inte.
Jag är inte en glädjedödare!
-Lite vin? -Nej, jag...
Skål.
-En till. -Okej.
Du har få saker.
Allt jag äger får plats i en resväska.
Jag har aldrig begripit varför människor tynger ner sig själva
med meningslöst skräp.
Ja, jag hatar verkligen ägodelar.
Betyder det att jag kan få din Sylvanian Family-samling?
-Håll käften, Orla. -Jag gillar inte att känna mig bunden.
Livet borde vara spontant.
Fritt.
-Verkligen. -Sláinte.
-Detta är faktiskt trevligt. -Smakar lite som blod.
Livet är inte ett kort stearinljus.
Det är en strålande fackla som jag håller i blott ett ögonblick.
Jag vill att den ska lysa så ljust som möjligt.
Vackert.
Visst.
-Det är mitt favoritcitat. -Ta det lugnt, Oliver Reed.
Vad är ditt?
Var försiktig, mitt barn, med dockan gjord av glas.
Håller du henne för hårt går hon sönder och du blöder.
Jag känner inte till det. Vem sa det?
Jag. Det gjorde jag.
Jösses.
Det känns som jag flyter.
Hon är helt jävla packad.
Jaha ja...
Vad håller ni på med?
Inget speciellt.
Vi var just hos miss De Brún.
Hemma hos henne?
På kvällen?
Det är lite olämpligt.
Din morsa är olämplig.
-Det är inte logiskt. -Din morsa är inte logisk.
-Är hon full? -Din morsa är full.
Okej, Clare, jag tror vi fattar.
-Kul att se dig, Jenny. -Vi ses.
Jag sov inte en blund i natt.
Inte jag heller.
Keyser Söze?
Nej, jag gick till sängs med rullarna i, det är alltid en mardröm.
Varför gör du det då?
Jag har ingen volym vid rötterna. Har jag något val?
-Jag tror det är Pete Postlethwaite. -Det var inte Pete Postlethwaite.
Det är aldrig Postlethwaite.
Detta gör mig galen. Vi måste åka tillbaka.
-Den visas inte längre. -Vad?
-Biografen slutade visa den. -Bra jobbat.
-Det är inte mitt fel. -Visst. Inget är ditt fel.
-Vad ska vi göra? -Vänta på videon.
Det kan jag inte! Jag kan inte fortsätta så här.
Jag måste veta.
-Nu går vi. -Var är dina strumpor?
Det är inte min grej.
Jag är ledsen.
Du kommer frysa.
Jag vet vad jag gör.
-Ha en bra dag, allihopa. -Varför är du på så gott humör?
Därför att, du vet... livet.
Du har något fuffens för dig! Jag ska ta reda på vad det är.
Jag svär, Erin,
tack vare dig och Keyser Söze håller jag på att tappa huvudet.
Vem är Keyser Söze?
Gode Gud.
Var så goda och sitt.
Var är miss De Brún?
Borta. Och hon kommer inte tillbaka.
-Vad? -Jag visste det!
När jag vaknade hade jag en känsla att något hemskt
skulle hända och också att jag är en ond person innerst inne.
Det kallas för bakfylla, Clare.
Jag ska undervisa den här klassen resten av terminen, vilket får mig
att vilja slita av mitt eget ansikte, men...
Det var du, eller hur?
Vad gjorde du? Vad sa du?
-Jag vet inte vad du pratar om. -Visst, din tjallare!
-Det räcker. -Du förstår inte, syster.
Miss De Brún,
hon rörde oss.
-Vad? -Hon fick oss att tänka, att känna.
Tack gode Gud.
Skulle vara snyggt.
Du kan bara inte sparka henne!
Miss Quinn.
Du verkar felaktigt tro att du kan tilltala mig som om du vore min jämlike.
Jag föreslår att du lugnar ner dig och sätter dig ned.
OUR LADY IMMACULATE COLLEGE
REKTOR
-Tänk om hon är där inne? -Det är fredag, hon är på judo.
Läskig liten jävel, eller hur?
Jag vill bara återigen säga
att det här kan vara den sämsta idén vi någonsin haft.
Vill du hjälpa miss De Brún eller inte?
Kan vi inte hjälpa henne utan att röva bort
-en helig staty? -Vi ska inte röva bort honom.
Vi kidnappar honom.
Är det någon skillnad? Jag tror inte att det är en skillnad.
Vi ger tillbaka honom på villkoret att miss De Brún återvänder.
Syster Michael kommer säkert gå med på det.
-Jag tror också det. -Vi tar bilden.
Jag skriver kidnappningsbrevet.
-Vi behöver dagens tidning. -Varför då?
-Det är bara en kidnappnings-grej. -Jag har församlingens nyhetsbrev
-från förra veckan. -Det får duga.
Jag skriver med vänster så hon inte känner igen min handstil.
Detta är idiotsäkert.
Borde jag börja med...
"Kära syster Michael," eller "Till den det vederbör," vad tycker ni?
Jag vet inte.
-Han ser tjock ut. -Ja, det är inte smickrande.
Om vi kanske vänder honom åt det här hållet.
Han måste fram lite.
-Den var bra där den stod. -Nej, jag ska ta fotot.
-Dra åt helvete! -Låt den vara!
Gode Gud!
Okej.
Vi har kommit lite ur kurs här.
-Vi limmar honom. -Briljant!
Vi bara... Vi sätter tillbaka det.
Vi sätter tillbaka det.
Jesus! Flickor, vad gör ni här inne fortfarande?
Jag trodde att det var en inkräktare...
Han hade varit en ångerfull pojke.
Jag har precis spikat några farliga rörelser.
Vi jobbade bara på vårt engelskaprojekt.
Ur vägen.
Vad i Guds namn har ni gjort?
Hur kunde du limma fast hans huvud upp och ned?
-Han bär hatt för Guds skull. -Tyst.
Okej, Mary, Sarah, Deirdre,
era töser är också inblandade i halshuggningen?
-Det var inte jag, mamma! -Prata inte med mig,Clare!
Andas inte ens.
Sätt dig, mrs Devlin.
Statyn stals från det här rummet.
Jag har bett miss Mooney att fotografera platsen.
Antingen ersätts den på er bekostnad, eller så kommer skolan att stämma.
I ärlighetens namn, syster,
och jag säger inte bara det här,
jag tycker han ser bättre ut.
Hans huvud sitter upp och ner.
Och de blir avstängda i en vecka.
-Snälla, nej! -En vecka?
Ska vi dras med dem i en vecka?
Det var inte vi som halshögg honom.
-Du ligger illa till, Erin. -Det var en olycka.
Så du bara råkade skriva ett kidnappningsbrev?
Okej, det var ingen olycka.
Men vi var så ledsna över det med miss De Brún.
Det var fel.
-Hon borde inte fått sparken. -Det fick hon inte.
Vad?
Ursäkta att jag stör, men jag ska bara hämta mitt uppsägningsavtal,
sedan sticker jag.
-Ursäkta? -Miss De Brún har beslutat att lämna oss.
Jag blev erbjuden en tjänst på St. Dominic's flickskola.
Bättre lön, betald semester, bra pension.
Rubb och stubb. Jag kunde inte tacka nej.
Vad hände med att leva för stunden?
Vad hände med "livet borde vara spontant"?
Jo, jag vet, men jag ska köpa hus och bolåneräntan är skyhög just nu.
-Det må jag säga. -Ohygglig.
Skälet till att jag blev nunna.
Gratis boende.
Men miss De Brún, du inspirerade mig.
Till vad?
Min dikt, "Glasdockan". Hon är en docka gjord av glas.
Jag läste den för dig igår.
Jag lyssnade inte.
Tack.
Carpe diem.
Carpe kukhuvud.
Vi kände aldrig den riktiga miss De Brún.
Som Keyser Söze.
Killen med benet.
Vad?
Keyser Söze.
Han var killen med det dåliga benet.
Han snackade skit precis hela tiden. Han var en... Vad kallas det?
Opålitlig berättare.
-Det är väldigt klyftigt. -Ja.
Det tyckte jag med.
Titta hit, flickor.
Undertexter: Ida Ströberg