Jestas sentään. Taksilla kesti ikuisuus.
Onpa hän kaunis.
Anna minulle voimaa.
- Kaikki katsovat meitä. - Johtuukohan se hatustasi?
- Minähän sanoin, että se on yliampuva. - Hattuniko?
Häpeäisit.
- Mitä ihmettä olet tehnyt? - Ei hän minusta puhunut,
vaan naisesta jonka valkoinen leninki vei kaiken huomion morsiammelta.
En minä häneltä huomiota vienyt.
- Nöyryyttävää. - Ota se pois sitten.
- Mikä? - Tuo hattu.
Hemmetti.
- Siinä olette. - Hän huomasi meidät.
Juoskaa pakoon naiset.
Juttelin Johnin kanssa.
Tiedättehän hänet. Mukava mies. Patrician aviomies.
Patrician äiti työskenteli osuuspankissa ja kärsi tavattomasti sappikivistä.
Jestas.
Sappikivet eivät ole vitsi.
Dicky Donigania suorastaan kidutettiin. Sappikivet olivat golf pallojen kokoisia.
Mitä John sanoi? Kerro jo.
Johnin mukaan kaikki puhuvat Sarahin leningistä.
Niinkö?
Jestas, ei ole aikaa tälle.
Ainakin saivat juhlia.
Avasin kirkon ovet viime viikolla. Tuuli oli viiltävän kylmä.
En välitä tuulenvireestä. Itseasiassa pidän siitä,
mutta tuuli oli voimakas. Mietin, että tänään sää ei salli, mutta sitten...
- Voinko keskeyttää, Colm? - Tottahan toki.
Ei minulla mitään. Halusin vain, että lopetat puhumisen.
Selvä.
Tuolla hän kiertää juomapöytää. Vanha akka.
- Isä. - Yksi juoma per vieras.
Hän on juonut jo neljä pulloa.
- Isä! - Pitäisi huomauttaa.
- Sietokyky kuin sarvikuonolla. - Lopeta. Brady on tätini -
ja äidin sisko. Jos äiti eläisi... - Ei äitisi häntä kurittaisi.
Hän tulee. Mukava nähdä, Brady-täti.
- Olisit ylpeä itsestäsi. - Kiitos paljon.
- Voitko hyvin? - En, mutta sehän on sinulle yhdentekevää.
Äiti ei ole voinut hyvin viime aikoina. Aloin jo huolestua.
Älä liikoja huoli.
Luotikaan ei tappaisi häntä, eikö niin Brady?
Olet vieläkin mulkku.
Mitäköhän Mary näki sinussa. Levätköön rauhassa.
- Mahdatte ikävöidä häntä? - Kyllä.
Sääli, ettette perinneet hänen ulkonäköänsä.
Miten sinulla menee, Eamonn? Onko naisia kiikarissa?
- Ostanko itselleni uuden hatun? - Osta ihmeessä. Tuo ei imartele sinua.
- En tapaile ketään. - Vielä on aikaa.
- Hän ei koskaa mene naimisiin. - Onko tuo ennuste vai käsky?
Kaunis päivä, eikö?
Anna minun kestää.
Luojan kiitos.
Kusipäät!
- Millaiset juhlat ovat? - Tylsät.
- Erin, Orla! - Hemmetti!
Sait ottaa juhliin vain yhden kaverin.
- He ovat aina yhdessä. - Olemme laumaeläimiä.
Hieno hattu rouva Quinn.
- Kiitos. - Paskiainen.
Älkää aiheuttako ongelmia, niitä on ollut jo tarpeeksi.
- Olkaa kunnolla. - Tietysti.
Älä huoli, Mary.
- Kuka haluaa huumeita? - Mitä?
- Vain vähän pilveä. - Mistä ajattelit sen hankkivasi?
- Tunnetko Maccan? - En.
Iso Macca. Kaikki tuntevat hänet.
- Me emme. - Käytä aivojasi.
Tuo ei auta.
Pitkä tummahiuksinen mies.
Vino nenä nyrkkitappeluista.
Hänellä on tatuointeja ja arpi silmän alapuolella.
Hänet erotettiin koulusta hurjastelun takia.
- Kuulostaapa mukavalta. - Hän lupasi biffata.
- En ole varma tästä. - Minä olen.
Ei käy. Huumeet ovat hörhöille.
Onneksi olkoon. Tuo oli paskasti sanottu.
- Mikä saa sinut luottamaan tähän Maccaan? - Hän ei ole englantilainen.
- James on oikeassa. - Eikä ole.
Mitä jos hän myy meille hämärää kamaa? - Mitä muka?
Miksi edes keskustelemme tästä?
- Suostukaa nyt, hemmetti. - En osallistu tähän.
Anteeksi, mutta jos te suostutte, se on ystävyytemme loppu!
Rock the Boat!
Tanssimaan!
Lähtekää menemään!
- Olet ilonpilaaja, Clare. - Huumeet ovat laittomia, koukuttavia -
ja mikä tärkeintä, kun jäät kiinni voit menettää polvilumpiosi.
Haluan pitää polvilumpioni, ne sopivat polviini.
Totta. Polvilumpiosi ovat upeat.
- Onko tuo totta? - Tavallaan.
Hänellä oli kaksi. Yhtä isot kuin minulla.
- Voi ei. - Mikä on?
Hän sai juttuseuraa.
He olivat aseistettuja.
- Pelastetaanko poika? - Ei tietenkään.
- Hän on nuori. - Hällä väliä.
Colmin on selviydyttävä itse.
- Haluan jutella. - Ei se haittaa, äiti.
-Kyllä haittaa.
- Onko jokin vialla? - Niinkin voisi sanoa.
Eamonn on odottanut tätä laulua koko illan.
"Rock the Boatia"?
Sinun tyttösi tunkivat jonoon ja nyt hänellä on mustelma.
- Näytä se heille. - Saan mustelmia helposti.
Ei tässä siitä ole kyse!
Niin näkyy. Olen pahoillani.
- Siinäkö kaikki? - Mitä muuta siihen sanoisi?
Toisaalta tytöt ovat 16-vuotiaita ja Eamonn on 50.
Tiedät, että tanssi on haasteellinen. Lattialle istutaan omalla riskillä.
- Etkö aio vetää heitä juttusille? - En. Se on vain kappale.
Se selittääkin monta asiaa.
- Mitä tuolla tarkoitat? - Pieni kuritus olisi tytöille hyväksi.
He ovat juosseet ympäriinsä kuin villieläimet. - Nyt riittää.
- Ei se omena puusta kauas pudonnut. - Lopeta, äiti.
Ette itsekään oppineet käyttäytymään. Olitte hyeenoja.
Älä nyt, Brady.
Sinun ei tarvitse puolustaa heitä. Mokomakin pelkuri.
Se ei ollut siskoni vika. Hän yritti parhaansa,
mutta olette tulleet isäänne.
Nyt taitaa riittää.
Olit hänelle pettymys.
- Lopeta jo perkule. - Älä anna hänelle syytä jatkaa.
Jos äitisi näkisi tuon karmean hatun, hän kääntyisi haudassaan.
Kuole sinä vahingoniloinen vanha akka.
Ota kiinni.
En voi uskoa tätä.
Mitä ikinä teetkin, olet siskoni. Lupaan olla puolellasi.
En ole tehnyt mitään.
Et tarkoittanut tappaa sitä vanhusta. Levätköön rauhassa.
- En tappanut häntä. - Et tappanut, mutta...
noiduit hänet. - En tehnyt sitäkään.
- Tapaturma oli vain erittäin traaginen. - Äidilläni oli myös tuo lahja.
Hän osasi liiskata vihollisia kuin kärpäsiä.
Ei minulla ole kykyjä tai pimeitä voimia.
- Sanoin vain jotain mikä... - Johti hänen kuolemaansa.
...sattui kuoleman aikaan.
Tiskit on pesty. Haluatko lisää teetä, äiti?
Ei, kiitos.
- Taidan imuroida portaat. - Minä voin pyyhkiä pölyt.
Mikä teillä on? Mitä haluatte?
Haluamme osallistua askareisiin enemmän.
- Teet meidän vuoksemme paljon, täti. - Ansaitset tauon.
En osaa kirota ihmisiä. Tapaturma oli vahinko.
Miten pohjoisen noidalla menee?
Kuka löi vetoa 50 senttiä?
Miten kehtaan mennä hautajaisiin?
Siitä tulee hieno juhla, mutta koita olla puuttumatta riitelyihin.
Toinen kuolema on viimeinen asia joka tästä puuttuu.
Yritän parhaani, isä.
Hienoa, että tulitte.
Onpa paljon vieraita.
- Äidistä pidettiin paljon. - Niin. Todellako?
Hän toi kaikkialle elämää ja loistoa. Täynnä iloa ja naurua.
- Puhuuko hän Bradystä? - Kyllä, isä.
Minulla olisi vähän asiaa.
- Koskeeko se kirousta? - Mitä?
Maryn mielestä hän ei aiheuttanut sitä. Se riittää meille.
Se on totta. En tiedä mistä aloittaa.
Ei. Olin sanomassa, että äitiparkani -
jumalan siunausta hänelle, - Aamen.
hän ei tarkoittanut sanomaansa siellä häissä. - Ei tarvitse selittää.
Pelkäsit kironneesi hänet.
Miten huvittavaa.
Kiroushan oli ensimmäinen arvaukseni.
Hetken selvittelyn jälkeen tajusin, että kirous ei täsmää äidin kuolinsyyhyn.
Pääsit siis pälkähästä. Ei tarvitse huolia.
Hienoa.
- Toimme tavaroita. Jätänkö tähän? - Nerokasta.
Mitä kuuluu, sisar?
Olen hautajaisissa. On ollut parempiakin iltoja.
Tunsitko Bradyn?
En, mutta uskon vaimosi langettaneen kirouksen hänen ylleen.
- Ei oikeastaan. - Ethän ole kieli-ihmisiä?
- Anteeksi mitä? - Vastaan ehtoollisesta.
En voi sietää kieli-ihmisiä. Mistä se johtuu?
Eivät voi itse laittaa leipää kielelle, vaan tarvitsevat minut siihen.
Mahtaa olla rankkaa.
Yleensä Isä Thomas huolehtii tilaisuuksista,
mutta hän on vuoteenoma. - Mikä sen aiheutti?
Lähinnä Jack Daniels. - Ymmärrän.
- Voin ottaa tavarat. - Hienoa.
Tarvitsen kuusi lavaa kinkkujuustoleipiä,
neljä munaleipiä ja kolme tonnikalaleipiä.
Leikkaa kinkkujuustot kolmioiksi, munaleivät suorakulmioiksi -
ja tonnikalaleiville saat vapaat kädet.
Sinuna alkaisin jo voitelemaan.
- Kuolema pukee häntä. - Mitä?
- Voimmeko tulla sisään? - Miksi kuiskitte?
En tiedä.
Kiitos, että tulitte. On mukava saada tukea näinä vaikeina aikoina.
- Inhosit häntä. - Enhän.
- Kyllä. - Kuulin, kun sanoit niin.
Voinko tarkistaa yhden asian? Näettehän tämän kuolleen ruumiin?
Se on vain Brady.
Se on hänen kuollut ruumiinsa.
Ne ovat hänen hautajaisensa. Mitä odotit?
- Etkö ole koskaan nähnyt ruumista? - En tietenkään.
- Ovatpa englantilaiset outoja. - Voit koskea häntä.
Miksi ihmeessä koskisin häntä?
- Onpa kivaa. - Lopeta!
Se on vain kuollut ihminen. Mekin kuolemme joskus.
No tuohan auttoi. Kiitos, Clare.
Kuolema pistää miettimään.
Haluan ehtiä tehdä ja kokea kaikenlaista.
- Mitä tarkoitat? - Haluatteko nähdä jotain siistiä?
- Mitä sinulla on? - Olkaa valmiina.
- Skonsseja. - Niin.
- Mitä siistiä niissä on? - Skonssit ovat tosi hyviä.
Nämä eivät ole normaaleja skonsseja, vaan hupi-skonsseja.
Ne kyllä näyttävät hauskoilta.
- Miten niin? - Ne ovat huumeskonsseja!
- Hän on laittanut huumeita niihin. - Tietysti olen.
Olisin tehnyt mokkapaloja, mutta tämä oli äidin ainut resepti.
- Sovimme jo tästä. - Emmekä sopinut.
Kaikki tietävät, että huumeet ovat laillisia ruoassa.
Onko se totta? En usko.
Onko täällä mukeja? Voin ottaa tuon.
Mitä hittoa juuri tapahtui?
- Tomaattijuustoleipiä tummalla leivällä. - Selvä.
- Salaattia vaaleisiin leipiin. - Ovatko ne kolmioita vai neliöitä?
Kaksi ilman sipulia. - Marmeladi loppui.
Persikoita ja Coca Colaa. - Pyhä Jeesus.
Minua ei tuulenvire haittaa. Pidän siitä, mutta tämä tuuli oli voimakas.
- Ajattelin, että tänään sää ei salli. - Mitä tapahtuu?
Kun morsian saapui, kuten sanoin tuuli oli voimakas.
- Olenko kuollut? - Tuuli oli valtava.
Ovatko nämä minun hautajaiseni?
- Tuuli ujelsi kuin henki. - Olenko helvetissä?
Tyttöparka, puhun siis morsiammesta. Hän saapuu ja nousee autosta,
kun tuuli lennättää hänet ilmaan kuin paperinuken suoraan kukkien keskelle.
Tuo oli oikeastaan hauska tarina.
Mitä Jumalan tähden teemme? - Kaikki on hyvin.
Eikä ole. He tarjoilevat huumeskonsseja. Emme voi huumata juhlavieraita.
Entä sitten? Toisten huumaaminen ei ole laitonta.
- Et taida tietää lakiasioista. - Kuka tuo huumesnkonsseja hautajaisiin?
Yritän järjestää jotain kivaa ja tämä on kiitokseni.
- Mitä jos joku vanhus maistaa niitä? - Miksi kaikki tunteilevat vanhuksista.
He ovat ilkeitä.
Haetaan ne takaisin.
Olen samaa mieltä. Minun piti huumautua, eikä Colm -setäsi.
Voitteko kuvitella?
Hetkinen. Minne ne skonssit menivät?
Minä etsin keittiöstä ja nappaan jäljellä olevat.
Pitäkää silmällä huumautuneita vieraita. Muistakaa olla ovelia.
Tarvitsen skonssisi.
Minulla on kysymyksiä Jumalasta ja elämästä kuoleman jälkeen.
- Mene pois. - Yritän vain uskoa, mutta...
Uskomatonta.
- Miksi? - En saa sanoa.
Selvä.
Mikä on, sisar?
- Onko näissä kanelia? - Pidätkö siitä?
- En siedä kanelia. - Sitten niissä on todellakin kanelia.
Missä vihersipuli on? Ei salaattileipiä voi tehdä ilman sitä!
Pyysin niitä kymmenen minuuttia sitten. Ryhdistäytykää!
Tuossa on suuri kasa perunoita odottamassa keittämistä.
Ei ristikontaminaatiota tällä kertaa.
Juustosipsejä yhteen kulhoon ja etikkasipsejä toiseen.
Se ei ole vaikeaa!
- Kuulehan. - Niin, Joe?
Halusin vain sanoa -
mielestäni teet hyvää työtä.
Jatka samaan malliin.
Kaikesta huolimatta, hän ei ollut paha ihminen.
Itse asiassa pidin hänestä kovasti.
Toivon, että hän katselee meitä taivaasta ja ajattelee -
- Mitä helvettiä? - Samat sanat.
Ei, Sarah. Katso korvakoruja.
Niimpä.
Helmet eivät sovi hänen lyhyen kaulan kanssa.
- Napit olisivat sopineet paremmin. - Hänellä on äidin korvakorut.
Aivan. Mistä hän sai ne?
Hän varmaan syöksyi äidin kuolinpedille kuin kavala haukka.
Nyt tämä vanha akka haudataan niiden kanssa. Häpeäisi.
Sääli haudata moiset korvakorut elävänä.
Hän teki sen ilkeyttään.
- Mitä teemme? - En tiedä.
Voisimme vaihtaa ne täydellisiin kopioihin.
Niin. Meillä ei ole täydellisiä kopioita.
Totta, Mary. Aivan totta.
En voi uskoa, että teemme tämän. Sydäntäsärkevää.
Pappa söi yhden ja käyttäytyy nyt tosi oudosti.
Luulet vain.
- Hän oli mukava isälle. - Jestas!
Entä jos äiti huomaa? - Ei hän meitä epäile.
Hän epäilee meitä aina, jopa asioista joita emme ole tehneet.
- Toimiiko tämä varmasti? - Näin huumeista pääsee eroon.
- Olen nähnyt Mafiaveljet monta kertaa. - On muitakin keinoja.
Näin elokuvan tytöstä joka piilotti huumeet tunkemalla ne ylös...
En aio tunkea skonssia takamukseeni.
- Nyt vedän. - Tee se.
- Toimiiko se? - Tietysti.
- Nouseeko vesi? - Hittolainen. Miksi se nousee?
Ei se noussut Mafiaveljissä.
- Paska. Se tukkeutui. - Kenellä on viemäripumppu.
Valitettavasti lähdin tänään kotoa ilman viemäripumppua.
Niin minäkin. Varsinainen painajainen.
- Vauhtia. - Huolehdi omasta korvastasi.
- Se ei liiku. - Onko ne liimattu hänen korviinsa?
- Revi kovempaa. - Revin kaikin voimin.
Sainpas.
Tätä on kiusallista sanoa, mutta Garystä on valitettu keittiössä.
Miten menee, Eamonn. Mikä sinut tänne toi?
- Nämä ovat äitini hautajaiset. - Aivan totta.
Mitä tämä on?
Tulimme lausumaan rukouksia, mutta Sarah unohti rukoushelmensä.
Olinpa hölmö.
Mitä kourassasi on?
- Kuinka? - Mitä kädessäsi on?
- Ei mitään. - Anna minun nähdä.
Toinen käsi.
- Toinen käsikö? - Niin.
- Mistä ne tuohon tupsahtivat? - Jessus.
Olitko varastamassa äidin korvakorut?
Ne olivat oikeastaan meidän äitimme korut.
- Mikä teitä vaivaa? - Teimme hänelle palveluksen.
Ne eivät sopineet hänelle.
Luojan tähden Mary. Ensin kirous ja nyt tämä.
- Sanoit, etten kironnut häntä. - En halunnut suututtaa sinua.
Hautaan pian äitini. Kirous tästä vielä puuttui.
Hittolainen!
Mitä tuo on?
Herranen aika.
- Tilanne näyttää pahemmalta kuin se on. - Äitini oli oikeassa teistä.
Villieläimilläkin on paremmat käytöstavat. - Ei ollut imukuppia.
Nyt ulos! Ulos!
Hautajaiset menivät lopulta ihan hyvin.
Minua jäi harmittamaan äidin korvakorut.
- Olimme niin lähellä. - Ne on nyt kuopattu,
ellemme kaiva häntä ylös...
- Ehkä se ei olisi huono idea. - Kyllä on. Erittäin huono idea.
Haluan vain unohtaa kaiken.
- Miten vatsasi voi? - Paranemaan päin.
Vessan tukkiminen vieraan talossa on pahin painajaiseni.
En vieläkään ymmärrä, miksi kaikki ystäväsi olivat siellä.
Iski paniikki.
Voimmeko lakata puhumasta Erinin vatsavaivoista ennen teetä?
Olin sanomassa,
maistoin näitä skonsseja hautajaistilaisuudessa.
En ole koskaan maistanut moista -
joten otin muutaman mukaan.
- Ovatpa isoja. - Mikä ettei.
Antaisitko minulle yhden, Erin?
Suomennos: Oona Tukia