"Jag trodde inte det om Raúl."
Inte jag heller.
Som ni vet förväntade sig ingen det.
"Skit i honom, Sara."
Tack, men jag kan inte tänka så just nu. Jag kan inte förmå mig att hata honom.
Jag känner mig vilsen. Jag vet inte vad jag ska göra.
"Vem la upp filmen?"
Hon som hånglade med Raúl, antar jag.
Hon går i min klass och har lagt upp porrfilmer med sig själv.
Hon påstod att nån annan la upp dem, men det är inte sant.
Hon ville ha uppmärksamhet.
Jag tror att hon gillar att visa upp sina erövringar.
Hon har ingen självrespekt.
"Vilken slampa."
Ja, verkligen.
ELITSKOLAN
- Jag tänkte att vi kunde äta frukost ihop. - Jo, men jag har bråttom.
Gillade du inte att vi höll om varandra medan vi sov?
Alltså...
Det gjorde mig faktiskt arg. Jag vill inte vänja mig vid det.
Även om du är med Iván...
Det är inte det viktigaste just nu. Jag vill se till att du mår bra.
Så länge du är här mår jag bra, men i längden kommer det att knäcka mig.
Säg inte så.
Du...
Du och Iván... Ni gjorde väl inte slut för min skull?
Nej, självklart inte.
Vi vill ta det i rätt takt och behövde vara ifrån varandra.
Jag vill att du ska må bra.
Om du behöver vara i fred så förstår jag precis.
Sara, kan vi prata?
- Vad fan håller du på med? - Vadå? Det var en del av planen.
Det var det inte alls.
Raúl skulle framstå som otrogen, inte jag som en slampa.
Du tog ut det på mig.
- Jag gick kanske lite för långt. - Lite?
Förlåt, jag gick alldeles för långt.
Du vänder hela klassen emot mig.
- Om de får veta att det är påhittat... - Varför sa du att jag la upp filmen?
Det blev en bra historia.
- En bra vadå? - En historia, ett narrativ.
Vad fan pratar du om?
Vi skulle framföra en historia där jag framstår som ett offer.
I sociala medier behöver huvudpersonerna tydliga roller.
Jag är offret, Raúl den som är otrogen...
Och jag slampan.
Det har du varit ända sen du började här,
och det verkar inte störa dig.
- Förlåt? - Du uppmuntrar det.
Du skiter i vilket, eller hur?
Vad fan är det du säger?
Jag ställde upp för dig,
och du lovade att försvara mig mot Raúl om så behövs.
Nu måste jag försvara mig mot dig.
Du är helt otrolig.
Lystring, vänner!
Idag invigs nya Isadora House, och alla här är inbjudna.
- Vad är nytt? - Att du pratar med ägaren i detta nu.
Jag vill inte förhandla med din familj, men inte sluta träffa dig heller.
Du sa att det inte finns nåt vi.
Jo, jag vet. Förlåt.
Du måste tycka att jag är knäpp, men...
...jag vet att du förstår mig. Sånt här händer mig jämt.
Det är en svår situation för våra familjer, för oss...
Jag tvivlade för ett ögonblick, men jag har inga tvivel längre.
Litar du på mig?
Svara då...
Ja, såklart.
Vad är det?
Inget.
- Vad gör du? - Om du inte slutar anmäler jag dig.
Behöver jag påminna dig om vem som är chef?
Du, Luis...
När problem hopar sig skiter jag i det.
Vad fan...
Ge mig lite mer tid, bara en dag.
Jag ska skaffa tillstånd för avlyssningen.
Isadora är ägare nu. Jag kan komma över mer info.
Du bestämmer.
Sonia? Vi jobbar med appen.
Minns du när du sa att människor som verkar onda i själva verket lider?
Jag börjar tvivla på det.
Angår det appen?
Ja, det gör det.
Ja du... Jag vet inte.
Även om man tycker att en person har fel eller är ett jävla svin,
så måste man ställa upp.
Alla behöver och förtjänar hjälp.
Har du Lucas nummer?
Varför är han alltid sen?
Han måste ställa i ordning borden. Vet han det?
Vet du vem som kommer? Hoppas du är beredd på en utmaning.
Nämen! Skulle inte du åka bort?
Mamma tar hand om det själv.
Jag vill som sagt vara med dig så mycket jag kan.
Skickade du en present till Catalina?
- Gissa. - Jag gissar på ja.
Du anar inte vad hon har gjort för att vi ska få öppna redan nu.
Jag vill säga en sak innan vi börjar. Jag är oerhört stolt över dig.
Och jag behöver en liten underskrift här.
Jag har skrivit på papper hela dagen.
Det ingår i jobbet. Du är ägare nu. Inget kommer gratis.
Jag vill veta vad det är jag skriver på.
Det är bra att du frågar. Det är viktigt att du läser varje sida.
Du behöver skriva under ett vräkningsbeslut
som gäller en rivningsfärdig fastighet som tidigare tillhört Isadora House.
Vänta nu... Vräkning? Bor det folk där?
Nej.
De lever i misär där. Fastigheten förfaller.
- Och vi ska slänga ut dem? - Taket håller på att rasa in.
Vi slänger inte ut dem, vi räddar dem.
Jag vill inte ens tänka tanken på att... Det är vår egendom.
Jo, men de kanske behöver tid att hitta nånstans att ta vägen.
Vad är det?
Tvinga mig inte att ge mamma rätt. Det vill vi inte att hon har.
Rätt i vadå?
Att du har svårt att fatta de beslut som krävs...
Jag har inte svårt för nånting.
Hon ska alltid hålla på att klanka ner på mig.
Mamma säger så där
för att hon älskar dig och har gott omdöme.
Hon känner dig, och framförallt känner hon mig.
Hon vet att du är min svaga punkt,
att jag gör vad som helst för att ha dig på vår sida.
Jag litar blint på dig.
Men...
...det kanske inte är läge än.
Jag har stora förväntningar på dig.
Sch. Så ja, så ja.
Det är ingen fara. Vi får prata ihop oss bättre.
- Pappa. - Ett steg i taget.
Jaja, jag skriver på.
- Här? - Ja.
Vad är det där för min?
Ska du säga? Du ser sjukt bakis ut.
- Undvik inte frågan. Vad har hänt? - Inget. Nu åker vi hem.
Har du sett dina ögon? Du har inte sovit ett dugg.
- Vad har hänt? - Inget. Kör bara.
- Chloe. - Snälla, jag ber dig.
Som du vill. Jag stannar här tills du berättar vad som har hänt.
Då tar jag bussen. Hej då.
Du...
Nu lyssnar du på mig.
Jag är din mamma. Jag känner dig utan och innan.
Jag vet när du är glad, ledsen, arg, nöjd...
Nu ser jag att du är sårad. Har jag fel?
Dra inte ut på det.
Har det hänt nåt i klassen?
Är det så?
Det är nån som har gjort nåt, va?
Min älskling...
- Jag vill bara glömma det. - Då ska jag hjälpa dig med det.
Vi tar några öl, går på spa, shoppar...
- En tjejdag helt enkelt. Hur låter det? - Jag är nog inte på humör.
Må så vara, men du behöver det.
HORA – SLAMPA – DU ÄR SKRÄP
TA LIVET AV DIG OCH LÅT ANDRA VARA
Ge mig mobilen.
Du ska koppla av. Ge mig den.
Jag känner för att slappa på soffan. Gå på Isadoras fest om du vill.
Nej. Jag stannar här. Vi kan se en film.
Okej?
Hörni.
Vi ska vräkas.
- Va? - Vi har betalat hyran.
Det gäller hela byggnaden. Det är beslutat i domstol.
Huset förfaller. Vi slängs ut om tio dagar.
Det har inte fått en enda anmärkning.
Vad fan... Det är ett domstolsbeslut.
- Vad innebär det? - Vi måste hitta en ny lägenhet.
På tio dagar? Aldrig i livet. Vi stannar.
Ta det lugnt. Dalmar och jag tar hand om det.
Det värsta är att försöka strunta i det.
- Ge mig mobilen. - Lugna ner dig.
När du säger så stressar du upp mig.
- Det är inte bra för dig. - Vi ska vräkas.
Jag har skäl att vara stressad.
Ge mig mobilen, för fan!
- Jävla skit. - Vad är det?
Vad är det?
Det är företaget som äger fastigheten som vräker oss.
- Och? - Titta på namnet.
Isadora House.
Hur fan kunde du göra så?
- Nu förstår jag inte. - Inte?
Din jävla...
Vet du inte vad jag menar? Bjöd inte du hem Chloe?
Och la upp filmen?
Jag framstår som ett svin och du som ett offer.
Vad i helvete!
Nej, sluta!
Jäklar.
Vad fan håller du på med?
Lär du dig sånt på den där skitkursen?
Ja.
Närmar du dig så larmar jag polisen.
- Vad säger du? - Det är slut.
Slut för gott.
Vi är två i det här, ska du veta.
Okej.
Gå till polisen, du.
Berätta vad fan du vill för dem.
Dina ord betyder ingenting. Berätta om Iván. De tror dig inte.
Om jag vittnar kommer de att tro mig.
Då går vi dit tillsammans på en gång.
Kom.
Vi är skyldiga bägge två. Du är både förövare och medbrottsling.
Jag körde på Iván, men resten var din idé. Eller hur?
Ska vi gå eller inte?
Inte? Kom nu.
Fega inte ur nu. Vi går.
- Jag hämtar mina saker senare. - Visst...
Herregud, vad roligt det var.
Det var länge sen jag såg en lika rolig film.
- Har ni haft det bra? - Ja.
Vad är det för musik?
Han måste vara på bra humör.
- Vad är det som luktar? - Det luktar gott.
- Eric. - Hej!
- Vad gör du? - Det är efterrätten.
Nej, hon undrar varför du är vaken.
Jaha. Det var så varmt vid spisen att jag klädde av mig.
Klä på dig.
- Vi är väl bekväma med varandra? - Ja, men klä på dig ändå.
Då bränns chokladen vid.
Får jag smaka av?
- Nej, det gör jag. - Kom igen.
- Jag kan röra om. - Nej.
- Jo. - Nej, sa jag.
- Jo. - Nej.
- Eric. - Nej, säger jag.
Vad håller du på med?
Det räcker.
Gick det bra?
- Jag hämtar förbandslådan. - Ja, gör det.
- Få se. Blöder du? - Lite grann.
- Är du yr? - Nej, jag mår bra.
Här kommer mer popcorn.
Filmer får en att glömma bort all skit i livet.
-"Livet är inte som en film." -"Livet är jobbigare än så."
Cinema Paradiso.
- Sätt på den. - Okej.
Du har lite... Så där kan det inte se ut.
Så där ja.
Det var så kladdigt.
Förlåt.
Det ska aldrig hända igen.
Så säger du jämt, men det gör det alltid.
- Du borde träffa en läkare. - Jag vägrar bli medicinerad.
- De ska lämna min hjärna i fred. - I så fall får du flytta ut.
Va?
Träffa en läkare och ge det en chans.
För min skull.
Men framför allt för din skull.
- Nu hittar vi på nåt tillsammans. - Jo, jag vet.
- Förstår du... - Nja...
...hur lycklig jag är?
- Och stolt. - Menar du det?
Tvivlar du på det?
Ja, ibland. Men det är faktiskt skönt att höra.
Jag tar en drink. Det förtjänar jag, va?
Vi ses sen.
Hördu!
- Tilltalar du mig så? - Ja, exakt så.
Lägg av med det, annars slänger jag ut dig.
Vad är det?
Du äger Isadora House nu, va?
- Ja, hur så? - Vi blir vräkta på grund av dig.
Det påstås att huset är fallfärdigt, men det är inte sant.
Det är ett jävla skämt.
Bor ni där?
Har du beordrat vräkningen?
Vi går och snackar.
Kom.
- Vi blir hemlösa. - Det är helt sjukt.
Du förstår oss, va?
Ja, men det är bäst att jag pratar med henne.
- Får jag se beslutet? - Visst.
- Åh, fan... - Vad är det?
Vad sjukt. Skicka det till mig.
Vänta där nere. Jag pratar med henne.
Vad fan...
Ska ett knull ge henne sunt förnuft?
- Huset är i gott skick. - Det är inte det.
- Det förfaller. Det är farligt att bo där. - De säger ju att det är en lögn.
Man får en ny bild av situationen av de människor som drabbas av den.
De är våra vänner. Du vet vad du måste göra.
- Stoppa vräkningen. - Skilj affärer från vårt förhållande.
Fiffel, menar du?
- Inte alls. - Fifflar inte din pappa?
- Nej, så är det inte. - Okej.
Pappa bestämmer inte åt mig.
Det här vräkningsbeslutet har undertecknats av Catalina Durán.
Det är Rocíos mamma, för fan.
Din pappa som just gav henne en massa klöver.
Bitarna börjar falla på plats.
Stoppa vräkningen.
- Är allt som det ska, stumpan? - Jadå, pappa.
Lämnar du oss i fred?
Visst.
- Vad händer här? - Inget. Jag kommer strax.
Ta du din tid, men tänk på gästerna.
Absolut. Jag kommer strax.
- Bestämmer du, sa du? - Ja.
Och det kräver stake att vara den som bestämmer.
- Vissa beslut är inte... - Tappa inte bort dig själv.
Du skulle aldrig tvinga ut folk på gatan, och jag aldrig vara med en sån person.
Tack för den här kvällen, mamma.
Jag vill inte pressa dig, men...
Vill du berätta vad som hände?
- Ska du träffa nån? - Nej.
Vad konstigt. Jag öppnar, så pratar vi sen.
Kan vi ta det imorgon? Jag är så avslappnad efter spaet.
- Jag går och lägger mig. - Gör det du. Älskar dig.
- Hej. Jag vill prata om gårdagen. - Vad gör du här?
Vad hände igår?
Varför stack du bara?
Ska jag verkligen behöva säga det?
Du är bara ett barn.
Jag tog droger med ett barn. Ska jag fortsätta?
Vi hade umgåtts ett tag, och det...
Jag stoppar dig där. Vad försöker du säga?
Jag var bara ett barn när vi flörtade.
Har jag blivit Mrs. Robinson? Herregud.
- Nu förstår jag inte. - Nu lyssnar du på mig.
Jag varken ville eller vill
eller kommer att vilja göra nåt med dig.
Hör du det?
Jag begick ett misstag. Därför stack jag därifrån.
Vi hånglade för att vi var höga som hus på det där jävla ketaminet.
Det var allt. Punkt slut.
Det måste du förstå.
Nämn inte det här för nån.
Och absolut inte för Chloe.
Hör du det?
Aldrig.
Allt bra?
Ja. Förlåt för förut. Jag ska träffa en läkare imorgon.
Bra. Vad glad jag blir.
- Du vet att jag älskar dig. - Jag älskar dig också.
Köp nåt att dricka. Jag kommer strax.
Hej.
Hur är läget?
Jag behöver slagga hos dig några dagar.
Jag drar från kusinen ikväll.
Jag ska festa med honom en sista gång som ett farväl.
Ett glas vitt, tack.
Okej, vi hörs snart.
- Kan vi prata lite? - Okej.
Vad gör vi här inne?
Minns du att Isadora typ sa att hennes föräldrar mutar din mamma?
Vad fan påstår du nu?
Hon hade skäl till det.
Jag tror knappt att det är sant
att min dotter delar den här fantastiska stunden med oss.
Jag vill därför...
...utbringa en skål för oss.
Skål för Isadora House och för min dotters begynnande karriär som entreprenör.
Martín. Detta var min sista tjänst. Jag har tagit för många risker.
Cata...
Du vet att det inte är upp till dig. Det är upp till mig.
Till oss.
Se så.
Nu skålar vi.
Hjärtat.
Jag vill stoppa vräkningen.
- Ursäkta? - Du hörde.
- Varför fick du plötsligt den idén? - Det är en order. Den ska stoppas.
Det var allt.
- Allt bra? - Sjukt bra.
Här står jag och vill ha nån att knulla med.
Jag är riktigt bra på att ha sex, på att sabba allt och på att bli sviken.
Att tumla runt i sänghalmen och förstöra andras liv?
Det har mamma lärt mig.
Och att bli sviken...
Det lärde hon mig också.
Ska jag följa dig hem?
Håll dig borta från henne.
- Vem då? - Min mamma.
- Håll dig så långt borta du kan. - Varför då?
För att...
Hon är din mamma också.
Du är full och säger konstiga saker.
- Hon är din mamma. - Nej...
Hon är min mamma också. Vi är syskon.
Nu tänker du säkert: "Det går inte. Jag och Carmen har ju hånglat."
Ojdå! Men så är det.
Hon gör så.
Hon förstör precis allt hela tiden.
Jag är likadan. Jag har det i blodet.
Se inte ut så där.
Ge mig en syskonkram.
Brorsan...
Men, du...
JAG ÄR EN HORA – HATA MIG!
- Hördu. - Oj.
Du är packad och skämmer ut dig.
Nej, jag mår bra.
Kom med mig.
- Nej. - Jo, kom.
Vi går upp.
Varsågod.
Vilken gentleman.
- Är det bättre så? - Ja. Tack.
Jag trodde att du skulle slänga mig över räcket.
På grund av filmen?
Det var Sara som gjorde det.
Jag ville hjälpa henne. Hon bad om det. Jag vet inte hur jag drogs in i det här.
Hon vill bli av med mig. Hon har säkert kallat mig för monster.
Ett som skulle slänga dig över räcket.
- Du fick åtminstone ut nåt av det. - Ja, det fick jag.
Jag fick framstå som en riktig slampa och göra alla här äcklade.
Sara gör så.
Hon utnyttjar en, suger musten ur en, försämrar ens självkänsla,
förstör andras bild av en, och sen drar hon.
Så du har aldrig slagit henne?
Inte för att du skulle erkänna det... Vad ställer jag för frågor?
Herregud.
Ska jag svara ärligt?
Gärna.
Jag ångrar mycket av det som har hänt i vårt förhållande.
Och ja, jag kan ha förlorat kontrollen ibland.
Hon är oerhört bra på att ta fram det värsta i mig.
Ja...
Hon får en att må som skit.
- Det låter bekant. - Precis.
Fick hon dig att må som skit också?
Okej.
Då ska jag säga dig en sak.
Du förtjänar inte det.
Du är vacker, generös och ställer upp för andra.
Du ställde upp för henne.
Du, sötnos...
Du behöver inte smickra mig bara för att du vill ligga.
Det är din lösning på allt, va?
Ja.
Okej.
Vänta här.
Okej.
Nu kör vi.
Hej.
Jag vet att jag har väntat länge med att kommentera allt som har hänt,
men jag hade mycket att tänka på.
Mycket har sagts om den läckta filmen.
Många lögner har florerat, och människor har oförtjänt blivit sårade.
Saras och min kärlekssaga var förmodligen så vacker den bara kunde bli,
men tyvärr är den över nu.
Den var redan över.
Jag har varken svikit eller varit otrogen mot nån.
Vårt förhållande hade redan spruckit.
När Sara sände live häromdagen,
gjorde hon det för att ni skulle se henne som ett offer.
Det är sanningen.
Tjejen som syns i filmen heter Chloe. Hon är en underbar människa.
Jag vill inte säga för mycket, men jag tror att jag gillar henne.
Hon har ingen skuld i det här, hon kom inte emellan oss.
Sara och jag var inte ens ett par längre.
Jag ber er att respektera henne. Hon förtjänar det.
Jag ber er också att göra det utifall att det skulle bli nåt mellan oss.
Det skulle jag gärna vilja.
Det var det jag ville säga, och jag ville göra det personligen.
Vi hörs snart igen. Jag älskar er.
Ja?
- Vad är det där för min? - Varför gjorde du så?
Det hade du inte behövt.
Men...
...tack för det.
Det var det minsta jag kunde göra. Du förtjänar mycket mer.
Du är en härlig tjej.
Vad menade du med att det kunde bli nåt mellan oss?
Vad vet jag...?
Varför inte? Alltså, om du skulle vilja det...
Ska vi hyra en svit?
Vi får inte gå i fällan.
Vänta...
Okej, det räcker.
Nu förstår jag inte... Nobbar du mig nu?
Jag vill göra det på rätt sätt.
Då måste vi ta ett steg i taget.
Vad betyder det? Att gå ut och äta och ta promenader?
Ja, varför inte?
Om vi vill förändra utgången, måste vi förändra vårt beteende.
Du, jag vet inte riktigt...
Lek inte med mina känslor. Jag är väldigt låg och känslig just nu.
Just därför ses jag hellre en annan dag,
när du är dig själv och vill lära känna mig.
Okej?
Vi hörs snart.
Tack.
Mamma.
- Vad gör du här? - Rocío.
- Vad håller du och Isadoras pappa på med? - Jag är på väg hem.
Om du går utan att svara utgår jag från att allt är sant.
Jag vet inte vad du har hört eller fantiserat ihop själv,
men jag ska hem nu.
Du...
Vad är det?
Inget.
Jag finns här om du behöver mig.
Du anar inte hur jobbigt det är att inte lita på sin familj.
- Jag har ingen kontakt med mina föräldrar. - Men du har Nico och hans föräldrar.
Du anar inte vilken tur du har som har dem.
Sant...
De gör så mycket för dig.
Nicos ögon lyser upp när han pratar om dig.
Jo, men...
Förr eller senare inser han att jag är en bluff.
Varför säger du så om dig själv?
Inser du hur glad Nico har varit sen du flyttade in hos dem?
En person som gör Nico så lycklig måste vara nån värd att satsa på.
Du är inte alls en bluff.
Menar du verkligen det?
Du är en fantastisk människa när du är trygg i dig själv.
- Ja? - Du får inte gå.
- Klart att jag får det. - Nej, jag sa precis att du inte får det.
Tack.
Du har redan satt griller i huvudet på henne.
Jag hjälpte henne att inse faktum.
Du måste vara en smart människa.
Min dotter skulle aldrig umgås med dig annars.
Så du förstår säkert det här på en gång:
Jag kommer aldrig låta dig ta henne ifrån mig igen.
Om du lägger näsan i blöt igen,
kommer jag att få blod på mina händer.
Är allt bra här?
Ja.
- Vad händer här? - Inget.
Vi har ett vänligt samtal bara.
Tack.
Vilket jävla as.
- Mår du bra? - Ja.
- Säkert att han inte gjort dig illa? - Ja. Vad gör du här?
Jag håller ett öga på dig. Pappa vill det.
Hennes familj är på dig på grund av ert förhållande.
Vi har inget förhållande, så lämna mig i fred.
Du skojar.
Blev du arg nu? Du vill inte ens att jag ska vara med henne.
Hon har makten nu. Du kan bli vår infiltratör.
Lägg av, för fan. Ni är precis lika för jävliga.
Ni är lika för jävliga som deras familj.
- Visa lite respekt. - Dra åt helvete!
God morgon.
Hörni.
Vad fan, Dalmar. Kan du knacka först?
- Vi ska inte vräkas längre. - Va?
Dídac lyckades. Isadora har ångrat sig.
Kom hit!
Eugenio är...
Eric är inte på rummet, och hans säng är bäddad.
- Har du ringt honom? - Ja, men han svarar inte.
Kom inte ni hem från festen tillsammans?
Nej.
Vad har hänt?
Jag sa att han måste träffa en läkare om han vill bo kvar.
- Varför sa du så? - Han sa att han skulle göra det.
Men...
Eric.
Jag stannade ute hela natten, men jag mår bra.
Jag ska träffa en läkare.
Du, vi kan åka och träffa en av dina psykologkollegor på en gång.
Det gör vi.
Ät frukost med oss, så skjutsar jag dig efteråt.
Vad vill du ha?
Kaffe?
Ta för dig.
- Jag flyttar från Madrid. - Jag förstår inte varför.
För att jag är less.
Jag är less på min familj, på Isadoras familj,
på Isadora när hon är med dem.
Kan du vara mer specifik?
Situationen urartar, och det går ut över mig.
- Jag har tröttnat. - Jag förstår.
Men Isadora stoppade väl vräkningen?
Ja. Hur vet du det?
Er relation förändrades när hennes pappa kom hit.
Han la sig i din familjs affärer och charmade Isadora,
och det splittrade er två.
Hur fan vet du det?
Du...
Mår du bättre?
Ja.
Jag gjorde det rätta, eller hur?
Skönt att höra.
Vet du vad det här är?
Ja.
Hjälp mig att sätta dit Martín.
Han hamnar i fängelse, och du får tillbaka Isadora.
Men du behöver tillåta att jag avlyssnar era samtal
och senare använder dem i rätten.
Tillåter du det?
Svara.
- Är du bara ute efter Martín? - Ja.
- Inte min familj eller Isadora? - Ja, jag lovar.
Då tillåter jag det.
Undertexter: Viktor Hessel