Samu.
Seš v pohodě?
Jo.
Mám žízeň.
Spi dál.
Kurva.
Není ti dobře.
Je mi super.
Běž spát.
Omare…
Sakra, promiň.
Už mám po krk toho, že mě takto vidíš.
Jako nemocnýho.
Už mě štve, jak mě zrazuje mý tělo.
Proč mám sakra strach, když se nic neděje?
To je normální, jo?
Skoro jsme přišli o byt,
rozešli jsme se, i když spolu spíme v posteli…
Ale o byt jsme nepřišli.
A ty seš tady.
A co až to se změní?
Jenom ta otázka je ubohá.
Jako bych tě někde hluboko prosil, ať neodcházíš.
Protože jinak to schytám, a ne.
Já to tak nevidím.
Možná bys měl.
Můžu tě obejmout?
- Přestaň. - Proč? Co se děje?
V pohodě?
Jo.
Jde o to, že…
mi trochu stojí.
Mně taky trochu stojí.
Bylo by fakt strašný a zmatený,
kdybysme si teď zašukali.
- Že? - No…
Jo.
To bylo.
Byla by to chyba.
Radši ne.
Ne.
Nedělejme to.
ELITA
Čau, lidi.
Jak to jde?
Snad máte skvělý ráno.
To moje je skvělý.
Mám tady fakt hezkou holku. No tak. Pozdrav.
Ahoj. Teda, ty se s tím nepářeš.
KONEC PŘENOSU DNES ŽÁDNÉ PŘÍSPĚVKY
Do prdele.
- Zkazilas to. - Cože?
Mohlas použít ubrousek.
- Místo toho, abys… - Co?
- To byla performance. - Já vím.
Jde o to, že vždycky všechno hraješ stejně.
Je to vždycky sexuální, nemravný.
Prosím?
Počkej.
Jen říkám, že pokud chceme jinej výsledek,
musíme dělat věci jinak, ne?
Oba se musíme na veřejnosti chovat jinak.
Na sítích, ve stories…
Seš naštvaná?
Je to pro tvý dobro.
Nebuď naštvaná.
Dáš mi pusu?
Já jen…
Co?
Co když vynecháš školu a zůstaneme v posteli?
Popřemýšlím o tom.
Tak jo.
Iváne.
Neřekneš ani dobrý ráno, vážně?
Taky nechci se svou mámou nic mít. Teda, s naší mámou.
Taky mi posrala život.
Nehaž mě do stejnýho pytle.
Kámo, víš, kolik je hodin?
Už jdu.
Omar měl těžkou noc.
Vzbudil se a nemohl usnout.
Určitě víš, co děláš?
Jo, jasně. Pomáhám mu.
Viděl jsem vás včera.
Jste zase spolu?
Ne.
Samozřejmě že ne.
Dobrý ráno.
Kafe. Super.
Na.
Co se děje?
Nic.
- Tys mu to neřekl. - Ne.
Jasně že ne. Není co říkat.
Ne.
Vůbec nic.
Jdu se osprchovat.
Ví, že nejste zase spolu?
Takže Rocíina máma k tomu využívá svou charitu?
Tohle je usvědčující důkaz.
Proto ji máme absolutně k našim službám.
Ať už víc nebo míň, všichni tady jsou ve velkým průšvihu.
Ale my ne.
Aspoň už teď ne, nedovolím to.
Ne?
Prober se, zlato. Ty tady nerozhoduješ.
Jsi jen loutka.
Mami, ty umřeš, aniž bys přiznala, že jsem dělala všechno správně.
Co jsem majitelka, dělám věci správně.
Vážně?
- Jo. - Říká kdo?
Tvůj táta?
Pochybuju. Vážně ho štve, žes zastavila to vystěhování.
Já? Taky nejsem šťastná.
Tvůj kluk?
No, to dává větší smysl.
Posloužilas jemu i jeho rodině.
Dídaca do toho netahej.
- Víš, co teď dělá jeho rodina? - Co?
Snaží se skoupit každý byt v tom domě, který jsme chtěli zbourat.
Pokud tu nemovitost koupí, už nebudeme mít pozemek k rozšíření Isadora House.
Proto tě přesvědčil, ať vystěhování zastavíš.
Získával čas.
Nevěřím ti.
Nebo o tom aspoň pochybuju. Ne.
Aspoň jednou v životě mě poslouchej. Nevěř tomu klukovi.
Je to vážně podezřelý.
Proto jsem tě toho chtěla ušetřit.
Chtěla jsem tě od toho držet dál.
Chci jen ať víš, že pokud jsem někdy zasahovala
do tvého vztahu s Dídacem, nebo tě od nej odrazovala,
bylo to jen proto, abych tě toho ušetřila a ochránila tě.
Jak jsi do nás zasahovala?
Všemožně.
Amazona?
Amazona.
A ta střelba.
Seš nemocná na hlavu.
- Vážně, to je zvrácený. - Ještě není pozdě.
Ještě můžeš tátovi říct, že s tím nechceš mít nic společnýho a zmizet.
Na chvíli odjeď, třeba do Paříže.
Vždycky jsi ji měla ráda.
Jen na chvilku.
Zvaž to, zlato.
Čau, lidi.
Jak to jde?
Snad máte skvělý ráno.
To moje je skvělý…
PINKREBELLION19191919 SE PŘIPOJIL ZATÍM ŽÁDNÉ PŘÍSPĚVKY
…no tak. Pozdrav.
Ahoj.
Vypadáš úžasně.
Vážně?
Necítím se ve svý kůži.
Ne?
Podle mě vypadáš skvěle.
Myslím, že jsi teď nejvíc sama sebou.
Až si Sara přijde pro věci,
dáme ty tvoje do skříně, jo?
Tak jo.
RŮŽOVÁ REBÉLIE SARAUL.GOALS
Nikdy mámu neposloucháš a teď se jí podaří tě naštvat?
No jo. Naštvala mě. Co na to říct?
Jsem nejméně důvěřivá a tohle to ještě zhoršilo.
Chtěl jsem ať vystěhování zastavíš, abys pomohla kamarádům a nájemníkům.
S rodinnou firmou nemám nic společnýho.
Přísahej.
Co?
Přísahej, že nepomáháš rodině na úkor té mé, nebo mě.
Přísahám.
Tak jo.
Věřím ti. Promiň.
Jen jsem myslela, že to zvládnu a celý se to komplikuje.
Neboj. Víš, že jsem tady, abych ti pomohl.
A že tě miluju.
Já tebe taky.
Mám na kafe míň jak půl hodiny.
Nechápu, proč to tak spěchá.
Musíme si promluvit. Pojď, dáme si kafe z automatu.
Všechno v pořádku?
Nevypadáš dobře.
Moc jsem nespala.
Proč?
Něco tě tíží?
Můžeme mluvit upřímně?
Potřebuju to. Hlodá to ve mně.
Jistěže můžeme.
Mami…
Podplácí tě?
- Zase tohle? - Výměnou za co?
Nikdo mě nepodplácí. Nech si ty kecy!
Ani se mi nepodíváš do očí. Buď mi řekni pravdu, nebo…
Nebo co?
Tvoje výhrůžky teď nepotřebuju.
Tak jo, seru na to kafe.
A seru na tebe.
Čau, Nico, máš chvilku?
Jasně.
Čau.
Bude rodičům vadit, když u vás pár dní přespím?
Nevím. Proč?
Musím vypadnout z domu.
Nemůžu mámu vystát, lže mi do očí.
Neřeš to. Najdu si nějaký místo.
Ne, zeptám se jich.
Nech to plavat, nechci dělat problémy.
Ne, to kvůli Erikovi.
Konečně bere léky a nechci ho rozrušit.
Vážně myslíš, že naštvu tvýho bratránka?
Díky, že věříš, že mám tu schopnost.
Protože já vím, že nemám.
Ano, chápu to. To nic, vážně.
Ne, pojď. Bude to dobrý.
- Jo? - Jo.
Teda, koukej na ni, celá zahalená.
Rozhodla jsem se změnit vzhled.
Novej kluk, novej vzhled… Nevím, kdo to rozhodl.
- Jen tě štve, že nic neukazuju. - Vůbec.
Ty léky mi vyčistily mysl od absurdních posedlostí.
Aha…
Pro informaci, není můj kluk.
- Raúle, co tu děláš? - Ahoj.
Přinesl jsem ti oběd.
Do školy? A tys to chtěl brát pomalu?
Nic to není. Jen gesto.
- Jo. - Když tě to štve…
Ne.
Ne, chci ho.
- Díky. - Chloe!
Chloe, do prdele, to jsem já!
Proč kurva nezvedáš telefon?
Uvidíme se doma, jo?
- Kdes byla? - Všude.
- S tím klukem? - To není tvá věc.
To je přítel Sary?
Mami, nech mě, prosím.
Co s tebou je?
Máme fajn večer a ty zmizíš, seš celou noc pryč, nezvedáš telefon…
Řekni, co se děje?
Že je mi z tebe zle.
A nevrátím se domů, protože tě nemůžu ani vidět.
Je to jasný?
Ahoj.
Co tady děláš?
Přišel jsem za Chloe.
Vzájemně se poznáváme.
- To jsem nevěděla. - Ne?
Přeju vám to.
Díky. Hele…
Přijdeš si pak pro zbytek věcí?
Tak jsme se dohodli.
Holka jako Chloe k tobě vůbec nesedí.
Trvalo ti to, co?
Co je? Žárlíš?
Děláš to, abych žárlila?
Možná.
Funguje to?
To radši umřu, debile!
Myslím, že už ti chybím.
Nechme toho. Vezmu si svý věci v tichosti.
PINKREBELLION19191919 ŽÁDNÉ PŘÍSPĚVKY
Čau, fešáku.
Rýže s artyčoky. Vím, že ji máš rád.
Pomůžeš mi prostřít, prosím?
Skvělý.
Počkáme na Dalmara?
Ne.
Radši bych večeřel jen s tebou.
Omare…
Do prdele.
Promiň.
Vím, že nejsme spolu.
A slibuju, že se nenechám unést, ale…
Je to tak dobrej pocit, bejt v pohodě.
Hele, nechci, abysme v tom dělali zmatek.
Já taky ne.
Ale vybírat si mezi ztrápenou duší, co chodí po domě
a má co pět minut úzkostlivý ataky,
a tím, že jsem v pohodě a dělám večeři, beru to druhý.
Tak zkus to.
Je to dobrý?
Výborný.
Věř mi, čím dřív budu v pohodě,
tím dřív se budeš cítit volnej.
Tak to neříkej.
Zní to hrozně.
Necítím se uvězněnej.
Ale trochu jo.
Slibuju, že se uzdravím.
Nebudeš se už za mě cítit zodpovědnej.
A budeš moct být s Ivánem, jestli chceš.
Jak to s ním jde?
Radši bych s tebou o Ivánovi nemluvil.
Je to divný?
No, trochu jo, kámo. Není?
Jasně.
Takže myslíš, že jsem pořád moc křehkej na to,
abych čelil tomu, že k němu něco cítíš a nezvládl to.
A pak se zase budeš cítit zodpovědnej a znovu tě to tady uvězní.
Začarovanej kruh a nevíš jak ven.
Hej, klid. Dělám si srandu.
Paroduju sebe a celou tuhle situaci.
Pojďme relaxovat.
Dobrá večeře, víno…
A žádnej sex.
Přísahám.
Neboj. Nemusíš přísahat.
Já přísahám.
Raúle, jsem doma.
Ahoj.
Proč tolik vína? Tři flašky…
Co tu sakra dělá?
Ahoj, zlato.
Hele, přinesla jsem whisky.
Paráda.
Neřekls jí, že přijdu?
Zval jsem ji, ať ji poznám.
- Aby viděla, že seš v pohodě - Bez zeptání?
Vypadni odsud.
Chloe…
Ne, chci, ať je pryč.
Omluvte nás na okamžik, Carmen.
Chloe, pojďme do kuchyně.
- Nikam nejdu, dokud nevypadne. - Chloe…
Nevím, o co tady jde!
- No tak! - Jsem v šoku.
Ty to nechápeš.
- Dobře. - Nechci s ní nic mít.
Zlato, klid.
Ok? Nemůžeš jen tak odejít z domu a bydlet tady.
Takže já jsem ta špatná?
Ne, nejsi, ale budeme to brát pomalu.
Říkáš mi, „zlato“.
Vyklouzlo mi to. Promiň.
Říkali jsme, že to teď uděláme správně, ne?
Bylo by správně si s ní sednout a probrat to.
Nechci s ní mluvit. Nechci vedle ní být.
Chloe, je to tvá matka.
Dobře? Jediná, kterou máš a jediná, kterou budeš mít.
Povečeříme a necháme hádky stranou.
Budu celou dobu s tebou.
Dobře?
No tak. Hlavu vzhůru.
Večeře je připravená.
Musíme Rocíi hned objasnit, že takhle to většinou není.
Ženský nedělají všechnu práci. Domácí práce si dělíme napůl.
Třeba táta pořád vaří.
Ale jen když je kuře, nic jinýho neumí.
- Pravda. - Vidíš? Kuře.
Tady je kuře.
Ericu, dej si.
Ne. S těma práškama nemám hlad.
Necítím vůbec nic.
To je normální, Ericu. Postupně se to srovná.
To nic.
Musel jsem si to v hlavě zpomalit, bylo to šílený.
Být ospalej a nemít hlad je trochu jak být zhulenej.
A neničí mi to plíce.
Ale zhulenej bys měl hlad, ne?
Nico…
Můžeme přestat mluvit o drogách? Co si náš host bude říkat?
Jo.
Co si budu říkat?
Takhle vás vidět je skvělý.
Milující a podporující rodina.
Která o věcech mluví.
To minulej týden jsme měli na kahánku.
Byla to moje chyba.
Ale byli se mnou trpěliví.
Vynahradím to.
Léky až do konce věků.
A když už neucítím hlad nebo cokoli jinýho…
To přežiju, ne?
Jedno po druhém, Ericu. Jde ti to.
Tak, Nico, stehno nebo prso?
- Co chceš? - Kuře.
Takže…
Rocíina máma využívá svou charitu k obchodování s dětma.
Sakra.
Tohle je vážný.
A rodiče ji samozřejmě vydírají, aby udělala cokoli, co chceme.
Tohle jsou pořádný sračky, říkám.
OKOPÍRUJ NEBO VYFOŤ TY DOKUMENTY
Co je? Kdo ti psal?
Najednou máš jinej výraz.
Bratr mě kontroluje a ovládá víc než kdy dřív.
Iso,
slibuju, že se nás nic z těchto sraček
už víc nedotkne.
Přísahám.
- Slibuješ? - Jo, slibuju.
Chci, ať mě miluješ jako by to bylo naposled.
- Říkáš to, jako by to byla pravda. - Nikdy nevíš.
S tvou rodinou, s tou mou…
A soudkyně, vydírání…
Kdoví, co bude zítra.
Nikdo to neví.
Co je? Nemůžeš spát s Nicem?
Ten parchant někdy chrápe, co?
Můžu být chvilku s tebou?
Jasně.
Slíbila jsem bratránkovi, že to, že jsem tady tě nerozruší a vidíš,
lezu ti do postele.
Nic mě teď nemůže rozrušit.
Síla chemikálií.
Vážně to bereš tak dobře?
Jo.
- Tak je to správně - Nejseš sám sebou.
Sakra, holka.
Máš mi pomáhat, ne mě zpochybňovat.
Dobře, promiň.
Promiň. Sakra.
Mrzí mě to.
Sakra…
Co je?
S těma práškama jsem od pasu dolů k ničemu.
Mně je to fuk.
Jo…
Ale mně ne.
Pojďme spát, dobře?
Hele…
Ta postel je pro nás oba malá.
- Jak je? - Co ty?
Jak to jde?
Jak je?
Tak co chceš?
Máme mefedron, emko, speed, meskalin, koks…
Vyber si.
Neměl bych.
Je z něho úplnej normík.
Zkrotili tě, kámo.
Kdo má koks?
Nemůžu si zvyknout na to, jak jsi oblečená.
- Není to tvůj styl. - Dárek od Raúla.
A protože je od Raúla, tak se ti líbí, že?
Nejsi to ty. Vypadáš jak Laura Ingalls.
Kdo?
Kdo jsem podle tebe já, mami?
Dobře, řeknu ti to.
Jsi silná žena,
nezávislá,
s pevnou identitou a vaječníky jak balóny.
Nejsi nějaká panenka Barbie, kterou si nějakej spratek převlíká,
stěhuje do nového domečku, převychovává a mění.
Hele, ona není ničí Barbie.
A takhle to vůbec není.
Carmen…
Pardon, ale takovej nejsem.
A ona si navíc může dělat, co chce.
Upřímně, Carmen, chci, ať spolu vycházíme.
Vážně.
Něco vám řeknu.
Co takhle rodinné selfie?
Raúle, na selfie teď není vhodná chvíle.
Jasněže je. Zlepší to tu blbou náladu.
No tak.
Carmen, otočte se.
Tak.
RAÚL POSTNUL STORY: RODINNÁ VEČEŘE
@PINKREBELLION19191919 JE ONLINE
Nechápu to, Chloe. Přísahám, že ne.
To po tobě nikdo nechce, mami.
A tvůj instantní kluk?
NOVÁ ZPRÁVA
NOVÁ ZPRÁVA OD RAÚLA
STALKUJEŠ MĚ Z FALEŠNÝHO ÚČTU. NECHCEŠ PŘIZNAT, ŽE TI CHYBÍM, ZLATO?
Hledám jen trochu zdravého rozumu.
- Po mně musíš nějaký mít. - Ty máš zdravý rozum?
Nesnaž se mě rozesmát. Ty nemáš ani špetku studu.
Co jsem ti provedla, Chloe?
Zeptej se Ivána.
Co jsi s ním měla?
Neboj se.
Ví všechno.
Řekla jsem mu to sama.
Nesnaž se ho hledat, nechce vidět tebe ani mě.
- Chloe… - Ne.
Bude lepší, když půjdete.
Vyprovodím vás.
Dejte jí trochu prostoru.
Chvíli se jí nemíchejte do života.
Sklapni, ty spratku.
Je to moje dcera.
Nenechám ji tady, abys jí mohl poroučet.
Chápu, že jako matky děláte pro své děti maximum,
ale neuvědomujete si, jak toxickej odkaz nám necháváte.
Většinou.
Sbohem.
ZPRÁVA IVÁNOVI
JSI VZHŮRU? MUSÍM S TEBOU MLUVIT.
VÍM, ŽE VŠECHNO VÍŠ.
Aha, ty seš tady. Promiň.
Skvělej a cappella koncert.
Slyšels nás?
Slavíte, že nejste zase spolu?
Nejsme zase spolu.
Proč by, že?
Spíte spolu častěji než když jo.
Aspoň je Omar veselejší a šťastnější.
Mrdáš Omara, aby byl šťastnější?
Kámo, to zní jako skvělá technika.
Tak jsem to nemyslel, Dalmare.
Jak jsi to myslel?
Nevím, kámo. Nechci, ať mě soudíš.
Chceš být s Omarem, nebo ne?
Ne.
- Ne, to je úplně jasný. - A ví to Omar?
- Jo. - Myslím, že ne.
On to ví, sakra.
Jestli to ví, manipuluje s tebou.
Co?
Jak to myslíš? Omar takovej není.
Neříkám, že to dělá schválně. Je hodnej, ale…
Myslím, že udělá cokoli, abys zůstal,
protože tě pořád strašně miluje.
A ty… Seš tak měkkej,
že mu to dovolíš.
Kámo,
je to daleko složitější.
- A potřebuju, aby byl v pohodě. - Jo, to chápu.
Ale myslím, že je načase, aby byl za svůj život zodpovědnej.
A ty za ten svůj.
Kdo podle mě jsi?
Tohle určitě ne.
Tohle není má dcera.
ZPRÁVA ERICOVI: CO DĚLÁŠ?
Čau!
Ahoj.
Dáš si pivo nebo co?
Radši bych šukala.
Sakra.
Bůh žehnej Viagře.
Kvůli těm práškům jsem byl měkkej.
Jo, kvůli práškům, ale ne kvůli koksu?
Sakra ne!
- To ty blbý prášky. - Bože, sklapni a šukej mě.
Hele, už budu, jo?
- Já ne. Počkej. - Už jsem. Já…
Do háje.
- Pojď na parket. - Nemůžu najít kalhotky.
Počkám tě tam.
Ať ti to netrvá, dobře?
Dobře.
ZPRÁVA MÁMĚ:
TOHLE JE TVOJE DCERA?
ZPRÁVA IVÁNOVI: ČAU, ASI SPÍŠ…
CARMEN: JSI VZHŮRU?
MUSÍM S TEBOU MLUVIT. VÍM, ŽE VŠECHNO VÍŠ.
JOEL: ČAU, ASI SPÍŠ…
- Čau. - Jsem rád, žes napsal.
Tvou zprávu jsem teď potřeboval.
Chtěl jsem s tebou mluvit.
Je to špatně?
Nikdy nebude špatně, že se mnou chceš mluvit.
Hele, Iváne…
- Můžu tě vidět? - Jo.
Jasně.
Sejdeme se u mě, jo?
Ahoj.
Co se stalo?
Musel jsem tě vidět.
Potřeboval jsem být s tebou.
Ale nevím, jestli jsem pro tebe dobrej.
Seš pro mě ta jediná dobrá věc.
Potřebuju u sebe dobrýho člověka.
Jsi v pořádku?
Třeseš se.
Jo, jsem.
Vážně?
Iváne…
Mluv.
Nevím, co se mnou a Omarem bude.
Je to moc složitý.
Chceš tady zůstat?
Nic víc nechci.
Já taky.
Chci myslet jen na tebe a mě.
Vážně.
Víc nechci.
Vážně.
Chci se na všechno vykašlat a být jenom s tebou.
Jenom s tebou.
Nico,
tvůj bratránek není doma.
Myslím, že včera v noci odešel,
a že je to moje chyba.
Co se děje?
Tohle jsou kopie obecních stavebních a rezidenčních předpisů.
Není to nic, co by Catalinu usvědčilo.
Vůbec nic.
Čau. Proč spíš na gauči?
Co je?
Omare.
No tak.
Vzal sis něco?
- Ne, v pohodě. Nech mě. - To určitě.
Co se stalo? Včeras byl v pohodě.
Byla to všechno lež, Dalmare.
Nechce se mnou být.
Celou noc byl pryč.
A celou noc na něj čekám na gauči jako debil.
Jsem ubohej.
A určitě je s Ivánem.
Určitě jsou zase spolu.
To ne, kámo.
To se rozsypeš pokaždé, když tě opustí?
Kvůli té bolesti seš sobeckej.
Nechci být takovej.
Nemůžu si pomoct.
Hele…
Chápu, že seš nemocnej, ale Joel si to nezaslouží.
Nestahuj ho sebou.
Nepomůže ti to se uzdravit.
Tak to nefunguje a ty to víš.
Půjdeme?
Kam?
Kam? Ke kávovaru.
- Tady ve škole? - Jo.
- Nechceš radši jinde? - Neboj. Bude to rychle.
Nebude mi to trvat.
DNA je mi fuk.
Nikdys tam pro mě nebyla.
Nejseš má matka.
A já nejsem tvůj syn.
Kolik chceš?
Prosím?
Peněz. Kolik?
Je až moc velká náhoda, že ti naskočily mateřský instinkty
přesně když mi umřel táta.
Proto tady seš.
Pro prachy.
- Nechováš se férově… - Půl milionu?
Milion.
Dva miliony?
Jeden za každý ztracený dítě?
Perfektní.
Dva miliony jdou.
Zavolám právníkům s požadavkem o převod.
Sbohem.
Čau, fešáku.
Na chvíli se stěhuju zpátky k rodičům.
Budu v pohodě, slibuju.
Bude to nejlepší pro tebe i pro mě.
Zůstaneme v kontaktu, jo?
Dík za všechno, cos pro mě udělal.
Miluju tě, Joeli.
Překlad titulků: Ondřej Zacha