Dødsårsak: fall fra høyde.
- Selvmord? - Det er mulig, ja.
ELITESKOLEN
Ingenting. Han tar den ikke. Jeg går til politiet.
- Jeg blir med deg. - Ok, kom.
Jeg sa det, Rocío. Jeg ville ikke at han skulle bli opprørt.
Helvete, jeg er lei for det.
Moren din kommer for å kjøre deg på skolen, ikke sant?
Med alt oppstyret er det bedre at du bor der.
Han dukker opp før eller senere. Kom.
- Kom, nå. - Vi ses.
Nico...
Hei.
- Hvor i helvete har du vært? - Det går bra. Jeg var rundt omkring.
Gi meg en klem, for pokker!
Hei...
Hva er i veien?
Hva er i veien med dere?
- Kan dere slutte å stirre på meg? - Jeg orker ikke mer.
Jeg har prøvd alt, Eric.
Vi har prøvd alle sammen. Jeg kan ikke fortsette.
Hva har du prøvd, tante?
Nico. Moren til Rocío er her.
- Kan vi få være alene? Jeg kommer straks. - Ja da.
Jeg skifter og blir med deg. Jeg er lei av maset deres.
Hei. Pupillene dine er store som tinntallerkener.
Det var ingenting, en fest med okkupantene.
- De savner meg og er veldig glade i meg. - Stoff med medisinene dine?
Nei, jeg blandet ikke. Jeg kastet pillene.
- Hva? - De er det dårlige stoffet.
Du er syk! Hvordan kan du gjøre dette mot oss?
- Mot dere? Dette er mot meg selv. - Og det påvirker oss ikke?
Dere vil at jeg skal være som en zombie med de pillene. Dere og alle andre.
Vi ville gi deg et hjem, passe på deg og bry oss om deg.
Når ble du en gammel mann? Du høres ut som moren din.
Hold kjeft! Ikke nevn henne. Du har gjort henne lei seg.
- Hold opp, fetter, dette begynner å bli... - Slutt å kalle meg fetter, for helvete!
Du er så jævla egoistisk.
Han kan pakke og dra.
Verken jeg, du eller pappa orker mer. La ham dra!
- Hva i helvete, Nico? - Kom deg ut. Dra til det okkuperte huset.
De er glade i deg der. Vi bryr oss ikke om deg.
Jeg sa ikke det.
Dra til foreldrene dine eller legg deg under en bro. Jeg gir blaffen. Bare dra!
Du vet bedre enn noen hvor vanskelig det var for meg å stole på folk igjen.
Men du har vist deg å være som alle de andre dustene,
som fikk meg til å stole på dem, og så ødela alt.
- Isa... - Du såret meg mest. Er du glad?
- Det er ikke sant. - Det er det.
Akkurat som leksen jeg lærte av deg.
- Familien kommer alltid først, hva? - Nei. Det er ikke sånn.
Jeg gikk ikke bak din rygg for familien, men for deg og meg.
For oss.
Bli med meg.
- Ikke rør meg. - Kom.
- Hva er dette? - Kom.
Ikke rør meg, sa jeg.
- Nei, Dídac. - Jo.
Jeg skal si det. Vi skal det.
Vil du forklare hvorfor Luis er involvert i dette, og hva du må fortelle?
Ok, kom igjen.
- Hva gjør vi på politistasjonen? - God morgen.
Svar meg, ikke si "god morgen".
ARTINIAN GOLDSTEIN-FAMILIEN
Dídac samarbeidet med oss, ikke med familien sin.
Jeg forstår ikke.
Etter skytingen har jeg vært på Las Encinas i hemmelighet,
for å se om de var involvert.
Men vi avdekket et mye mer innviklet system
som peker rett mot foreldrene dine.
Foreldrene dine har en omfattende CV.
Utpressing, kidnapping...
- Hold opp. Ikke lyv. - Han lyver ikke. Det er sant.
Dette er en krig. Den stanser ikke. Og vi står midt i den.
Den stanser når én familie faller. Og det skal bli min.
Nei, vi ser også på familien hans.
Dídac hjelper oss og vil fortsette med det.
Vi skal ta dem, Isadora. Men akkurat nå er foreldrene dine viktigst.
Familien min kan sperres inne om de fortjener det.
Om det betyr at vi kan gjøre slutt på dette og få være i fred, er det greit.
- Jeg bryr meg om det. - Om hva?
Jeg forråder ikke dem jeg elsker,
slik du gjorde med meg og familien min. Jeg er etisk.
Og du gjorde vel ingenting fordi du ikke har bevis mot familien min.
Akkurat. Derfor trenger vi din hjelp.
Nei.
La meg være fred. Du må la meg være fred.
- God morgen, Sara. - God morgen.
Ikke plag deg selv. Ikke se på dem eller tenk på dem.
Bare overse dem.
Jeg trodde det var lettere.
Bli med meg.
Så? Skal jeg bare la det være? Hva om han er fæl mot Chloe også?
Det er ikke det. Du er sjalu fordi han har en annen.
Det er ikke sant.
Du er avhengig av ham. Det er normalt. Det skjedde med meg også.
Emosjonell avhengighet forsvinner ikke over natten.
- Og vet du hva? Det vet han. - Hva vet han?
At du er hektet. Og han elsker det, selv om han er sammen med noen.
Han gir seg ikke og gjør alt for at det skal fortsette. Han må ha makt over deg.
Derfor må du skape avstand.
Vent litt.
Her. Be om å bli overført til en annen skole.
En annen skole? Jeg har mistet hjemme mitt. Skal jeg miste alt?
Du mister ikke. Du vinner.
Du får fred i sinnet, frihet og mental sunnhet. Gjør det. Seriøst.
Hei. Det begynner å bli en vane å besøke meg på formiddagen, hva?
Ja.
Det er kult, hva?
- Moren min. - La meg se.
Hun er på Isadora House og trenger å treffe meg.
- Du må holde deg unna henne. - Kanskje det er noe galt. Vent.
- Får jeg lov? - Nei.
- Det er min mobil og min mor. - Jeg gjør det for deg.
Om du ikke skjønner det, gjør jeg det.
Blokkert.
Ser du det ikke? Hun får deg til å føle deg skyldig, men hun har fanget deg.
- Jeg vet det. - Hvor var vi? Hva?
Jeg må gå til timen.
Jo.
Jo. Kom igjen, jeg stikker. Vi ses.
Ha det.
FØLG ETTER MEG.
Vil du prate med meg?
- Hvem skriver du til? - Chloe.
Du vil bare gjøre meg sjalu.
Jeg drar sammen med kjæresten min.
Hei, trenger du en venn? Jeg gjør det.
Ja, jeg gjør nok det. Men jeg vil heller høre historien din.
Jeg har vært så opptatt av Eric at jeg har oversett deg.
Nico, kompis...
Man vet at virkelige venner alltid stiller opp, og jeg visste at du ville det.
Hvordan går det?
Det er Eric. Han dreit seg skikkelig ut.
- Og vi har sparket ham ut. - Helvete.
Det suger, fordi jeg er sur på ham, men jeg har det jævlig.
- Kanskje om noen dager... - Nei, det er ikke det. Han klarer seg.
Det som gjør meg sur, er at vi har gitt ham opp.
Dere har vært så snille mot ham. Han kommer tilbake.
Helt sikkert.
NYLIG: KOMPIS, TONI LANGER, FESTJENTE, JOBB, KLUBB, HJEMME
ONKEL ALFONSO, FETTER NICO, TANTE MARÍA
FETTER NICO
NYLIG: PAPPA, MAMMA, ONKEL, FETTER ERIC
FETTER ERIC
Du burde forsvinne. Du er ekkel.
Du er verdiløs. Du skuffer alltid.
Du er ynkelig.
Du burde forsvinne. Det ville være en stor tjeneste.
Ikke kom nær meg. Du ødelegger alt du tar på.
- Du er verdiløs. - Forsvinn.
- Skuffelse. - Skammelig.
- Du er ynkelig. - Du ødelegger alt.
- Verdiløs. - Ikke kom nær meg.
- Skammelig. - Du ødel...
Det gjør du.
- Du ødelegger alt. - Du er ekkel.
- Du ødelegger alt.
Er alt i orden?
Isa...
- Hei, vennen min. - Har du et øyeblikk?
Ja visst.
- Jeg må vite hva som foregår med mamma. - Å nei, seriøst.
Jeg skulle ønske jeg ikke visste det. Vær uvitende mens du kan.
Ikke om mamma er en forbryter. Hun er dommer, for helvete.
Du burde heller ikke overse at foreldrene dine gjør noe galt.
De kan ikke gjøre hva de vil, bare fordi de er foreldre.
Skaff deg en hobby. Tenk på noe annet. Jeg gjør det hele tiden.
"Om rettferdigheten ikke er rettferdig, tar vi oss av det." Husker du det?
"Vi skal passe på at de som burde betale, betaler. Samme hvem de er."
Mamma har vært et eksempel og noe jeg var stolt over.
Men om hun viser seg å være en løgn, og hun er korrupt, ikke tenk på meg.
La henne betale.
Politiet har vært ute etter deg i månedsvis.
- Ja, vi må være forsiktigere. - Så du driter i det?
Jobben vår er å vite sånt, vennen min.
Du driter i det fordi du ikke har gjort et par ulovlige ting, men en masse.
Det har aldri skjedd oss noe. Vet du hvorfor?
Politiet vet ikke hvem de skal ta. De vet ikke hva som er lovlig eller ulovlig.
Å drepe Amazona, pappa?
Å skyte på en skole full av mindreårige? Bestikkelser?
Utpressing av en dommer så hun river en bygning som ikke var ødelagt?
Er det lovlig? Ulovlig?
- Om du vil slutte, gjør vi det. - Selvsagt vil jeg det.
Ja, vi må slutte, Martín.
- Hun sitter i dette til oppover ørene. - Hold kjeft.
Nå skal det bli slutt på å gjøre fæle ting.
Hva er det?
Dokumentene om Catalina. Mamma ga dem til meg.
Hva faen har du gjort?
Hva er galt? Ville du ikke ha meg med i firmaet? Her er jeg.
Hva skal du gjøre med mappen? Gi den tilbake til Catalina?
- Det er en god måte å endre dynamikken på. - Vet du hva som skjer om du gjør det?
Hva da?
Hun vil ta rotta på oss. Og hun vil ikke nøle, vennen min.
- Er det hva du vil? - Nei. Jeg vil kunne stole på folk.
Stole på?
Tillit er verdens verste livsforsikring. Her.
Ikke gjør det.
La henne være, Martín. Vi kan prøve å gjøre ting annerledes.
Hvorfor ringer Isadora?
Hallo?
Vi møtes i ettermiddag, og du får dokumentene dine tilbake.
- Hva? - Det som står i dem, er din sak.
Men jeg håper egentlig at du vil råtne bort i fengselet en dag.
Greit. Si hvor, og jeg skal komme.
Vi går sammen og ber om unnskyldning.
Vi er fulle av dritt, mamma.
Skjønner du hvorfor jeg aldri ville at du skulle være med på dette?
Jeg ville ikke gi deg dette.
VI MØTES HER
Hvorfor vil hun møte deg?
- Dette er mellom foreldrene hennes og meg. - Hva da?
Ingenting. Sånn er det. Punktum.
NY MELDING
LA OSS MØTES TIL SAMME TID PÅ TAKET AV DENNE BYGNINGEN.
DET ER MER DISKRÉ.
- Jeg blir med deg. - Vær så snill.
Isa er min venn, og du er moren min. Jeg vil vite hva som skjer.
Hun vil si det om du ikke gjør det, samme hva du syns.
Ok, men ikke prøv å gå ut av bilen.
Hva tenker du på?
Ingenting.
Kom an, si det.
Pokker. Jeg er plutselig kald. Unnskyld.
Om du er lei deg for at jeg skal dra...
...bli med meg, da vel.
- Har du blitt sprø? - Nei. Jeg mener det virkelig.
- Hva med skolen? - Du kan gå på skolen der, med meg.
Nei. Det er galskap.
Galskapen ville være ikke å nyte det som skjer med oss.
Du har problemer med å godta det gode som skjer. Du tror ikke du fortjener det.
Men det gjør du.
Du fortjener et liv som omsider behandler deg godt.
Og jeg vil gjerne gi deg det.
Tenk på det. Og fortell meg det, ok?
MELDINGER FRA ELEVENE
HALLO? JEG MÅ SNAKKE MED NOEN
FØR JEG GJØR DET.
GJØR HVA?
TAR LIVET AV MEG.
Feil. Avtalen sier "bekjente". Og Pedro er en venn.
Du er jo helt bortreist. Er du bekymret for noe?
Hva? Nei, ikke egentlig. Alt er i orden.
...du kjenner dem.
Nei! Du kan være noens venn uten å kjenne dem. Se på Pedro.
Det utrolige er at du skrev under foran en notar.
- Hvordan reagerte hun? - Jeg så dem klemme hverandre i...
KAN VI MØTES? JEG TRENGER ET RÅD.
OMAR ER PÅ NETT
JEG TRENGER RÅD AV DEG OG DALMAR. JEG TRENGER HJELP FRA BEGGE TO.
DU HAR MOTTATT EN OVERFØRING PÅ 2 000 000 EURO
VIL DU BEGYNNE PÅ NYTT?
CHLOE HAR BLOKKERT DEG. HUN LESER KANSKJE IKKE MELDINGEN.
Carmen?
- Er alt i orden? - Ja, hvordan står det til?
Du er bekymret for Chloe, hva?
Du får ikke snakke med henne etter at hun traff Raúl. Kan jeg sette meg?
Han driver henne vekk fra deg. Fra deg og alle oss andre, vennene hennes.
Det er sånn Raúl gjør ting. Han isolerer deg, knuser deg, mishandler deg...
Unnskyld?
Han gjorde det mot meg, og derfor rømte jeg.
Det tok tid. Det er vanskelig å bli ferdig med en sånn fyr. Men jeg klarte det.
Du må få Chloe ut derfra nå. Jeg vet at du tror at hun er sterk.
At hun er modig og selvstendig, at en fyr ikke kan herse med henne.
Men Raúl er i stand til det.
Jeg trodde aldri jeg ville bli sånn, men han gjorde meg sånn.
Han er en jævla manipulator.
Hva er dette? Er det Iváns ting?
- Hei. - Hei.
Kan du hente glidemiddelet?
Hodet og kroppen er ikke i kontakt med hverandre.
Ja da.
Jeg skal ta det på, ok?
- Hva i helvete var det? - Hva i helvete var hva?
Hva er dette?
Den videoen er gammel.
Gammel? Du hadde på deg det samme i dag. Tror du jeg er dum?
Den er fra da vi var sammen. Jeg lover. Sara kødder med deg.
- Vær så snill. - Ikke kom nær meg!
- Vi må prate sammen. - Nei. La meg være.
- Hør etter. - Jævla drittsekk.
Vær så snill, la oss ta en prat.
- Din drittsekk. En gammel video, du. - Hvem ringer du?
- Moren min. - Få den!
Få mobilen min!
- Vi har ingenting å prate om. - La oss ta en prat!
Ok?
Iván?
- Chloe? - Mamma!
Er alt i orden?
Åpne!
Alt er i orden. Du vet at du ikke er velkommen her.
La datteren min si det selv.
- Åpne døren... - Hva er det som skjer?
...og bli kvitt henne. Ok?
Lurer du meg, går jeg fra vettet.
- Chloe. - Jeg går helt fra vettet.
Kan du åpne denne døren?
- Åpne den, vennen min. - Jeg kommer.
Hva er det?
- Hvordan går det? - Jeg har det helt fint. Hva vil du?
- Kan jeg komme inn? - Det passer...
Jo da. Hvordan kan du la være å slippe inn moren din?
Raúl, min kjære. Hvordan står det til? Hvordan har du det?
Beklager at jeg kommer sånn. Vil du kle på deg?
- Det passer dårlig. - Jeg skal ta frem whiskyen min.
- Carmen... - Jeg vet hvor den er. Ta det rolig.
Kom an. Kle på deg.
- Hva er den bagasjen? - Den er Iváns.
Så?
- Jeg venter i bilen. Vær raske. - Vi kommer.
- Er du klar? - Jeg tror det er best om du ikke blir med.
- Hvorfor ikke? - Jeg vil gjøre det med pappa og Catalina.
La meg bli med.
- Jeg skal være der i tilfelle... - Nei. Hør på meg, da. Ikke bli med.
Vær så snill.
- Hva med mamma? - Hun kommer ikke.
Hun trodde aldri på meg. Vi skal ordne dette.
Kjør. Jeg vil ikke komme for sent.
- Jeg syns at begge er sprø. - Det var Iván som foreslo det.
Og du sa ja?
Jeg er ikke sikker. Det er derfor jeg spør dere.
Er du forelsket i Iván?
Du må gjerne si det. Vi er venner.
- Jeg tror det. - Og vil du at dette skal skje?
Ja.
Da er jo det alt. Du kan alltid ta et år om igjen.
Han går ikke glipp av noe om han blir. Iván kan vente et par måneder.
Man kan miste noen på noen uker, dager eller timer. Tro meg.
Helvete... Tusen takk, Omar.
Jeg syns at du bør slutte å krype for andre gutter.
Iván fikk stipendet.
Du vil være der for å lage mat og bære sekken hans.
Eller skal han betale for skolegangen din der også?
Kan du slutte å bli forsørget og begynne å gjøre ting selv?
Ser du også sånn på meg?
- Bli med ham. - Nei. Bli her.
Og når han kommer tilbake, om han gjør det, kan vi se hva som skjer.
Det er best om du får være i fred så du kan tenke over det.
Vi må ha gjort dette enda mer forvirrende.
Si hva det blir til, kjekken. Si ifra til oss begge.
Kom.
- Mamma, dette er ikke et godt tidspunkt. - Når passer det?
Når han gjør det samme med det andre kinnet?
Bli med ham.
Hvorfor det?
Jeg gir blaffen. Si ha det. Bare bli med. Gjør det, vær så snill.
Gå.
- Hvor skal du? - Altså...
Jeg skal ut et øyeblikk. Det er bare et øyeblikk.
Kom. Whisky og en prat.
Vi går opp på taket. For litt frisk luft.
BARE SNAKK. JEG BRYR MEG OM DEG.
Svar, vær så snill.
DET VILLE DU IKKE SAGT OM DU KJENTE MEG.
DET VILLE JEG SIKKERT.
JEG VIL BARE FÅ EN SLUTT PÅ ALT OG BLI BORTE.
HVORFOR?
BARE DA VIL JEG SLUTTE Å ØDELEGGE FOR DEM SOM ELSKER MEG.
JEG TROR IKKE FAMILIEN DIN SYNS AT DU ØDELEGGER.
JO, DE SPARKET MEG UT. DEN JEG ER MEST GLAD I, SPARKET MEG UT.
- Hva er det? - Hvor er Eric?
- Hva er det? - Jeg har ringt og ringt, han svarer ikke.
Hva er galt?
Vi må finne ham. Ring ham. Kanskje han svarer.
Så?
- Han tar den ikke. - Helvete.
Kan du si hva som skjer?
- Han kan gjøre noe dumt. - Hva?
- Jeg vet hvor han kan være. - Kom an.
- Jeg henter bilnøklene. - Nei, vent. Jeg drar heller alene.
Han avviser dere nå.
- Håper han ikke avviser meg. - Ok.
- Jeg kommer straks. - Ok, men ring oss.
TAXIEN ER HER. SES PÅ FLYPLASSEN.
Iván.
Vel...
For et kaos. Og det er så synd.
Og jeg er glad for at du drar.
Du fortjener å være glad, og det omfatter ikke oss. Iván...
JEG HAR BILLETTEN DIN. JEG TRENGER BARE DEG. HÅPER DU KOMMER.
TAXIEN ER HER. VI SES. JEG HAR BILLETTEN. HÅPER DU KOMMER.
Catalina er sen, ikke sant?
Hun kommer ikke.
Hvorfor ikke?
Hva har du gjort?
JEG ER PÅ TAKET FAREN DIN SENDTE MEG TIL.
Hvor har du sendt henne?
SEND MEG HVOR DU ER. FORT.
Hva har du gjort? Hvor er hun? Hva skjer?
SEND MEG HVOR DU ER. FORT.
Hør her...
Det gjør vondt å innrømme det og være enig med moren din,
men dette er opplagt for vanskelig for deg.
Det var galt å gi deg ansvaret. Jeg burde tatt meg av Catalina selv.
Man må være kaldblodig i forretninger.
VIDERESEND...
Og du er fortsatt...
...veldig uerfaren.
Hvorfor er du her?
- Hva skjer? - Jeg ba deg vente i bilen.
Hva om du gjør det?
Hvem vinner da?
Dere vil ha det bedre uten meg.
Ville jeg vært her om det var sant?
- Du sa noe annet i dag morges. - Jeg er lei for det, fetter.
Jeg var sur. Jeg trodde det var deg, men det var meg.
Jeg hater å ikke kunne hjelpe deg
eller å få deg til å skjønne at du er viktig for meg.
Det er poenget.
Du har allerede prøvd. Samvittigheten din er ren. Det er ikke din feil.
Nei, Eric, vær så snill. Nei.
Drikk.
- Jeg liker det ikke. - Jeg liker ikke deg heller.
Men her er jeg og prøver å forstå hva hun ser i deg.
Jeg passer på henne. Jeg forstår og beskytter henne.
Du slår, holder henne her mot hennes vilje, gjør henne til noen hun ikke er.
Jeg gjør ikke...
Sara har sagt hvor mye du liker å slå folk.
Hun er en jævla manipulator som ikke blir ferdig med meg.
Da datteren min åpnet døren, var ansiktet rødt.
Du hadde vel nettopp slått henne.
Har noen sagt at man ikke behandler en kvinne sånn?
Vi kranglet, ok? Og vi småslåss litt.
- Småslåss? - Ja. Det var alt.
Hvordan småslåss dere? Kan du vise det? Var det: "Slutt, det gjør vondt?"
- Noen sånt? - Hold opp, vær så snill.
Og midt i småslåssingen, slo du til henne.
- Jeg sa... - Hvordan var det? Sånn omtrent?
- Er det sånn du slo henne? - Hva faen?
Og jeg antar at datteren min, som jeg kjenner så godt, prøvde å forsvare seg.
Ikke sant? Hvordan prøvde hun på det?
- Dyttet hun deg? - Hold opp.
Sånn?
Hør her. Nå er det nok, ok?
Ro deg ned, din gale kjerring! Kan du roe deg ned?
- Hvor er Catalina? - Hvorfor bryr du deg sånn om henne?
Catalina har skapt for mye bråk allerede.
Hun var nyttig på et tidspunkt. Vet du hvordan?
Takket være de dokumentene...
...fikk vi tillatelsene våre, vi åpnet Isadora House,
som du er så glad i, holdingselskapet...
En haug med ting. Hun var nyttig til det.
Men det er alt. Og nå som vi ikke trenger henne mer...
Bang! Borte.
Atskilt. Farvel.
Gjør noe, Rocío!
Eric, det er ikke du som snakker. Dette er ikke deg.
Mangelen på medisiner får alt til å se mørkere ut.
Eric, kan du se meg?
Fyren overfor deg er bare takknemlig mot deg.
Må jeg forklare deg det?
Jeg, Nico, ville ikke vært her om det ikke var for deg.
Og jeg ville ikke bli som deg.
Takk og pris.
Ikke faen. Men med deg kunne jeg være meg selv.
Ingen fordømmelse, ingen spørsmål... Alltid min medsammensvorne.
Jeg var alltid Nico med deg. Selv før jeg ble Nico.
Så om du ikke visste hvor viktig du var for meg, vet du det nå.
Om du bestemmer deg for å gjøre det, kan jeg sove godt fordi jeg sa det.
Og om du ikke er her,
vil du aldri få vite om det store tomrommet du vil etterlate deg.
La oss gå hjem, vær så snill.
Jeg beklager.
Jeg vet at du ville at jeg skulle bli som deg.
Men jeg ville gjøre ting på min måte.
- Det går bra nå. - Vet du hva?
Jeg syns ikke min måte er gal. Du vil at jeg skal sette virksomheten først.
Ikke følge dine avgjørelser når du tar feil.
Jeg lover deg at du tar feil.
Du ville at jeg skulle kunne ta vanskelige avgjørelser uten å nøle.
Vil du at jeg skal det?
Hvor er mappen? Catalinas mappe. Gi meg den.
Hvor er Catalinas papirer? Gi meg dem.
Jeg har dem ikke.
De er hos dem som bør ha dem.
Han tilsto. Vi har begge. Martín og Catalina. Kom an.
- Hva har du gjort? - Du hadde rett.
Tillit er verdens verste livsforsikring.
CATALINA DURÁN ER HER.
Takk.
Catalina Durán? Du er arrestert.
Du har rett til å tie.
Alt du sier, kan bli brukt mot deg.
Ingen kødder med meg! Ingen, for faen!
I...Is.
Hva er det du sier?
Til whiskyen. Vi har ikke noe is.
Hva i helvete bryr det meg? Faen! Du er gal.
Innser du at du ikke vet hvordan man behandler en kvinne?
Ikke rart at ikke engang datteren din vil treffe deg.
Når en kvinne ber deg om is,
og det ikke fins noe is, vet du hva du må gjøre?
- Vet du det? - Ja? Hva da?
Du går ned og henter is.
Så, hvordan gikk det?
- Pappa ble arrestert. - Hva?
Ja, han og Catalina. Politiet hørte ham tilstå gjennom en mikrofon.
Hva mener du? Politiet? Mikrofon?
- Hvem visste hvor de var? - Jeg vet ikke.
Alt som betyr noe, er at du ikke var der. Hva kunne ellers ha skjedd?
Dalmar?
- Ja? - Hva er i veien? Du er jo helt fra deg.
Jøss, han er lang i maska.
Jeg vet at du er lei deg, men det var riktig.
Ja, men han gjorde ikke det han ville, Dalmar.
Kom hit.
Blir du til middag?
Det begynner å bli sent, og turen hjem til foreldrene mine er slitsom.
Du kan jo sove over. Om du vil.
Nei. Det er best at jeg lar være.
Det er bedre sånn, Joel.
Kom hit, kompis.
Bare gå, jeg skal rydde av bordet.
Ok, greit. Vi snakkes snart, ok? Hold meg oppdatert.
Ha det.
INGEN ADGANG POLITI
Kan du tenke deg hvorfor han ville ta livet av seg?
Han var en plaget fyr.
Han mishandlet og var en narsissist. Giftig mannlig usikkerhet.
Chloe, du bodde sammen med ham.
- Hvor var du da Raúl... - Vi var sammen hele ettermiddagen.
Velkommen tilbake.
Takk, Mateo. Hvor var vi?
Helvete!
Tekst: S. Marum