Marcos Dalgo Alonso.
- Vítej. - Vítej.
Joel Castellano Soler.
Vítej.
Díky.
Vítej.
Chloe Ybarra Silva.
Vítej.
- Díky. - Vítej.
Výborně. Gratuluju vám.
Jste plnohodnotnými členy Alumni.
ELITA
- Mrzí mě to. - Nemrzí tě to, Joeli.
Seš sobeckej zkurvysyn.
A přísahám bohu,
že toho budeš litovat každej den svýho zkurvenýho života.
Vypadáš hrozně. Je něco špatně?
V podstatě všechno.
Můžu ti nějak pomoct?
Chybí mi táta, Luisi.
Nebere telefony,
a když jo, tak hned zavěsí, a upřímně, chtěla bych ho vidět.
Chci se mu omluvit, chci mu říct, že měl pravdu,
a požádat ho o pomoc, protože sama to už nezvládnu.
Chceš rodinnou návštěvu.
Jo.
Prosím.
Iso, tvůj táta je v režimu, který mu návštěvy nedovoluje.
Co za to chceš?
Ne. To bys u mě měla dva dluhy. Dva obrovský dluhy.
Tak si řekni, co za to chceš.
Mám něco objednat?
Jo, dobrý nápad.
Ale obleč se. Nebudeš v pyžamu.
Svlíkni se, osprchuj se, převleč se. Já nevím.
Uprav se. Je to speciální večeře.
Dokážeš mi to u táty zařídit?
Udělám pro to všechno. Věř mi.
A usměj se.
S úsměvem se mi líbíš víc.
Běž se osprchovat.
Je všechno v pohodě? Jdu za Virginií.
Mimochodem,
zítra máš první akci s Alumni.
Zapomněl jsem.
Tohle tu nechám, jo?
Co je to?
Na poplatek.
Cože? On je tam poplatek?
Ano, samozřejmě.
Musíme platit za akce, výlety, sympozia…
Ať máme důvody si zařádit v zahraničí.
Pak na údržbu a tak.
Dva tisíce euro. Děláš si prdel?
- Ne, proč? - Měsíčně?
Litr měsíčně a litr za zítřejší akci.
A to je ta levná.
Héctore, spím tady a uklízím stoly.
Nemůžu si dovolit ani sto éček.
Proto neberem stipendisty.
Nevadí, já ti to zatáhnu.
Ani náhodou. Už školné mi platí můj…
Tvůj?
Iván.
Mám se bát?
Ne. Nechci spoléhat ani na něj, ani na tebe, ani na nikoho jiného.
Ber to jako půjčku.
A kdy ti ji mám splatit? A jak?
Co třeba takhle?
Na zítřejší akci bude soutěž o hodně peněz.
Poplatky, extra poplatky a přebytky v bance
obvykle dáváme na charitu.
Ale jestli vyhraju, což vyhraju, tak tu cenu předám tobě.
Takže já jsem tvoje charita?
Joeli, s takovou částkou si nebudeš muset lámat hlavu s penězi
ještě hodně dlouho.
Ani nevíš, jak jsem na tebe pyšná
a jakou mám radost.
V partě s Krawietzovýma.
Kafe? Dietní colu?
Chová se úplně normálně.
Rozešla ses s ním přes WhatsApp.
Já vím.
Ale bylo to tak nejlepší.
Jo, určitě byl sám doma,
na bezpečném místě, kde mohl reagovat, jak potřeboval.
- Určitě. - Ano.
Mladí jsou v dnešní době tak ohleduplní…
Kdo zase ruší?
- Kup mi něco z automatu. - Co se děje?
Nic, zlato. Nějakej otrava.
Kapučíno. Díky.
STO TISÍC EURO V PADESÁTKÁCH VE SPORTOVNÍ TAŠCE
SKŘÍŇKY NA ZAVAZADLA
Vypadáš dobře, tati.
A ty jsi příliš hubená.
- Nejsem. Neotravuj. - Jsi. Skoro nejíš.
No…
Jak se máš?
Je mi hrozně.
A popravdě, mám se hrozně.
Myslel jsem, že jsi silnější.
Že tě nikdo nezastaví ani nezlomí.
Že jsi věrná dcera.
Tati, odpusť mi to.
Jo, ale s omluvou se odsud nedostanu.
Dostanu se odsud, pokud uděláš, co ti řeknu.
Jasně, udělám to.
Pamatuješ si Cibrána?
Ne. Co je zač?
Vidělas ho tisíckrát, ale asi ses starala o sebe.
Prosím tě. Párkrát jsme s ním obchodovali.
A řekněme, že mu pořád dlužíme dost peněz.
Kolik?
- Hodně. - My znamená ty s mámou?
Ne, my znamená všichni tři. Máma, ty a já.
Teď jsi majitelkou ty.
Chci, abys mu všechno prodala, nehledě na to, jakou cenu nabídne.
- Ne, nikomu to neprodám. - Ale prodáš.
- Je to pitomost. - Uděláš to.
Přijmeš jeho nabídku.
A z těch peněz mi zaplatíte kauci.
To je tvoje priorita. Na záchranu byznysu zapomeň.
Musíš za mě zaplatit kauci
a pak všichni tři vypadneme co nejdál, do Argentiny.
Ano, prosím.
To je jediný místo, kde možná
někdy zapomenu na to, jak moc jsi mě zklamala.
Nepřeháněj, tati. Můžu všechno napravit.
- Splatím dluhy… - Isadoro.
Vydělám dost…
Isadoro, ty mě neposloucháš.
Nediskutuj.
Nemám moc času.
Jak to myslíš, tati?
Vypadni odsud, běž za Cibránem
a udělej přesně to, co jsem ti řekl.
Ne, přestaň.
Chci si ještě povídat.
Opravdu jsem tě tak zklamala?
Měj se.
Zlato, poslouchej mě.
Počkej, řekni nám něco. Jak se ti daří?
Kurva.
Mrcha zkurvená.
Dobrý den.
Ahoj.
Jsem máma Chloe.
Někoho mi připomínáš.
- Znáš moji dceru, že? - Jo, znám.
- Jo. - Přejete si?
- Hledám… - Paní.
…jednoho kluka. Trochu černocha.
Teda, ne trochu.
Dalmara.
- Dolmara. - Dalmara.
Promiň, jména se mi pletou.
Obzvlášť ty exotický.
- Aha. - Je doma?
Určitě. Viděla jsem ho přijít.
Já ho neviděl, ale… Dalmare!
Hledá tě Chloeina máma.
Ahoj.
Půjdeme se projít, hezoune?
Chci ti říct něco o Chloe.
Jdu ven, nechám vám soukromí.
- Dobře. - Omare, ne. Počkej.
- Těšilo mě. - Nechoď.
- Měj se. - Na stole máš dopis.
Ahoj.
Bydlí tu ještě někdo?
Určitě?
Nabídneš mi sklenici vody? S ledem.
Co chcete?
Nemusíš mi vykat.
Vydíráš mě přece.
Bojíš se policie, Dalmare?
Co?
Já taky.
A kdyby viděli to video, mohli by si myslet, že mám něco společného
s tím, co se stalo Raúlovi.
A to já nemám, což jistě chápeš.
Že?
Je to podobné jako…
Jako kdybych vzala tenhle nůž…
a pořezala se.
A šla na policii, žes mi to udělal ty.
Komu by věřili? Co myslíš?
Bílé Španělce jistého věku…
nebo…
Mám pokračovat? Nemusím, že?
Tak jo, zlato.
Vrať mi ty peníze, jo?
Zapomenem na to video a všechny ty nesmysly
a budem dělat, že se nic nestalo.
Co ty na to?
Čau.
IMIGRAČNÍ ODDĚLENÍ ÚŘADU VLÁDY
MĚSÍC NA OPUŠTĚNÍ ZEMĚ
Můžeme se setkat jinde?
Bude to minutka, pojď.
- Další zamítnutá půjčka. - To snad není možný.
To se na mě všichni bankéři domluvili?
Nechceš vodu?
Ne.
Tak to prodej tomu rodinnýmu příteli. Cipískovi?
Cibránovi? To nejde.
Víš, jaký to je pocit, když zklameš rodiče?
Jsem muslim a gay, takže vím.
To je fakt, promiň.
Já ale musím byznys zachránit
a omlátit to rodičům o hlavu.
To musím.
Jo?
Jo.
Jak?
Ale ne. Pojď sem.
Pojď sem.
Ať tě nevidí brečet.
Nebudu brečet. Ale už to nedávám.
Nejste kamarádi s Ivánem?
On rád sponzoruje lidi v nouzi, ne?
To nejde. Styděla bych se. Je to spousta peněz.
Od toho kamarádi jsou.
Uvědomuješ si, do čeho ses namočil?
Alumni jsou banda fašounů.
Ségra je zná. Jsou to šílenci.
To je mi jedno.
Je ti jedno, že seš ve fašistický sektě?
- Dělám si tam svoje. - A to?
Networkuju.
Nemůžeš si to dovolit.
Poplatky a všechno okolo nějak vyřeším.
Jako vždycky.
Joeli, i Las Encinas ti má zajistit dobrou budoucnost, a podívej na mě.
Vzpamatuj se už.
Tvá ségra se má skvěle.
Nebo ne?
Tak vidíš.
Úplně jsi ztuhnul.
Ale ráda bych, abys mi odpověděl.
Je to dost.
Já vím.
Iso, víš…
abych ti půjčil, kolik potřebuješ,
musíš mi slíbit, že mi to splatíš jako prvnímu.
Dřív, než splatíš ostatní věřitele, náklady,
a taky než budeš mít zisk. Pokud ho budeš mít.
A o tom pochybuju.
- Co? - Podívej.
Musíš zaplatit mně.
Potom ostatním.
A pokrýt náklady.
A pak máš zisk.
Každej zisk se dá rozdělit, ale já pochybuju, že nějakej bude.
Nevěříš mi.
- Věřím. - Nevěříš. To snad ne.
Věřím, ale teď ti spadlo stanoviště.
Co jsem s tím měla dělat?
Je na to policejní zpráva?
Měla jsem povolení a stejně to spadlo. Smůla.
Byl to pech, co na to říct?
To je šílený.
Nevěří mi ani táta, ani máma, ani nejlepší kamarád.
- Věřím ti, ale… - Kašli na to. Jsem ti vděčná.
Nechám ti přinýst účet. A na slevu zapomeň.
Zlato?
No?
Mluvilas už s Cibránem?
Co?
Ne, nakonec ne.
Jak, nakonec ne?
Vyřeším to jinak, mami.
To stačí. Aspoň jednou v životě poslechni.
Táta ti řekl, abys mu všechno prodala,
a to taky uděláš, rozumíš?
- Mami, já ne… - Dostaneme tátu z vězení.
Kam jsi ho dostala ty, ty spratku!
Víš, co uděláme? Okamžitě Cibránovi zavoláme.
Budu u toho, protože sama se k tomu nedostaneš. Na.
Ahoj, Cibráne. Jak se vede?
Ne, jsem Isadora. Její dcera.
Mě také.
To je tvá nabídka?
- Víc peněz mám v bance. - Tohle vyrovná dluh.
- Musím zaplatit tátovu kauci. - Nevyjednávám. Ber, nebo neber.
Kolik ti dlužíme?
Ne.
Dal jsem tvýmu tátovi dost času, tobě ho nedám.
Rozhodni se dneska.
No? Obsazeno.
Do prdele.
Do prdele, to šli všichni najednou?
PÁNI
- Jak je? - Nazdar, Joeli.
Já se mám fajn, a ty?
- Já taky. - To je dobře.
Je to pravda o té akci s Alumni?
Jak to víš?
- Chloe nám to řekla. - To neměla.
Kecám. Chloe nic neřekla.
Řekla to Sonie, aby ta to řekla Ericovi,
když s ní Eric nemluví, a tak mu to řekla Sonia.
A Eric nemluví ani se mnou, ale občas jo,
a zrovna o tomhle mi řekl on.
Je to pravda?
Nico, co se stane u Alumni, zůstane u Alumni.
- Takže je to pravda. Je to je? - Neřeknu.
Ale ta odměna by ti vyrazila dech.
- Chceš to vědět? - Jo.
- Ale nikomu to neříkej. - Neřeknu!
Co to děláš?
Jdu s váma.
To ale nejde.
Počkejte.
Co chceš?
Chci se zúčastnit.
Co?
- Já jí to… - Neřekla mi to. Ne.
Tak kdo?
Co já vím? Můžu se přidat?
Ne.
Je to jen pro Alumni, promiň. Čau.
Nechceš za to podíl v Isadora House?
Procenta. Za to, že můžu s váma.
Co blbneš? Ty ses snad zbláznila.
Ty mlč.
Iso, prosím tě.
Pokračuj.
Když vyhraju, odměnu si nechám.
Když prohraju, dám ti podíl v Isadora House.
Ve svým zkrachovalým klubu?
Je to víc než jen klub.
A ty ho zachráníš. Seš přece ve všem nejlepší.
Jdeme.
Tak zatím.
Fašisticky a zběsile.
Nedáš mi pusu pro štěstí?
Musíš si ji zasloužit.
Ale no tak.
Iso.
Myslíš to vážně?
Nevymlouvej mi to, jdu do toho.
- Neumíš řídit. - Řídím úplně normálně.
Na nákupech, ne na závodech.
Zabiješ se.
Stejně nemám co ztratit.
Kurva.
Iváne, pojď sem.
Tam, zpátky a zase tam.
První vyhrává.
Holky připravené?
Kluci připravení?
Tři…
dva…
jedna!
Joeli, stopni to!
Co?
Iso!
Teď!
Iso!
Jeďte!
- Co ty tu? - Štve tě, že tu nejsem kvůli tobě?
Isa neumí řídit. Zabije se.
- Rozhodla se sama. - Sobče.
Já jsem sobec?
Co?
Kdybych za tebou přišel, tak by ses s Héctorem necucal?
Jste spolu?
Joeli!
Iso!
Iváne!
Kruci, Iváne!
Joeli, pojď.
Ne…
Uhni.
Hej, Joeli. Podívej se na mě.
Iváne?
Dělej, vstávej.
No tak.
- Můžeš? - Jo.
Dělej.
Pomůžu ti.
Dobrý?
Opatrně.
Podívej se na mě.
Jsi v pohodě?
- Jo. - Fakt?
Jsi v pořádku?
- Jo, asi jo. - Bezva.
Probereme byznys?
- Cože? - S tebou nemluvím.
- Jaký byznys? - Tvůj. Dlužíš mi svůj byznys.
Cože?
Nabídla mi podíl v klubu za účast.
No…
to nemohla.
- S tebou nemluvím. - Budeš muset.
Majitelem Isadora House jsem já.
Co?
Isa mi ho včera prodala,
takže nevím, proč ti slibovala něco, co jí nepatří.
Je můj, takže se mnou mluvit musíš.
Máš u Alumni dluh.
A věř mi, že ho zaplatíš.
Díky.
Nesnáším tuhle díru.
Dobře, že už to skončí.
- Kdy ten obchod uzavřeš? - Neuzavřu ho, mami.
- Co? - Nabídl mi pár šupů.
- Co ti řekl táta? - Je mi to fuk.
Nemohla jsem tu nabídku přijmout.
Skoro bych mu platila já. Na tátovu kauci to nestačilo.
Řekl, že vzhledem k tátovu dluhu…
Mluvil o dluhu?
Nemluvil o ničem jiným.
Co ještě řekl, Isadoro?
Že se mám do včerejška vyjádřit.
Chci vidět svého muže.
- Chci ho vidět. Hned. - Paní.
- Nesahejte na mě. - Klid.
- Prosím. - Chci vidět manžela.
Jmenuje se Martín Artiñán.
Chci ho vidět, prosím. Hned!
Roberto, co se děje?
Nechte mě.
Mami, co se děje?
Ne!
Ne! Zabili ho.
Zabili ti tátu.
Zabili ho.
Tys ho zabila.
Zabilas ho.
Ty neschopná, zfetovaná děvko! Zabilas ho!
Zabilas ho! Jsi to nejhorší, co mě kdy potkalo!
To nejhorší!
Můj Martín…
Myslíš, že se bojím policajta?
No?
Vyhrožuješ mi?
Víš co?
Nebudu čekat, až mě poslechneš.
Svině jako ty si zaslouží chcípnout.
Zařídím, aby s tebou byl konec. A udělám to hned.
Překlad titulků: Petra Babuláková