‫שלום?‬
‫- איפה אתה? -‬
‫הקטור. היי. תסתכל עליי.‬
‫תסתכל עליי, הקטור.‬
‫תנשום. תירגע, טוב?‬
‫אתה בטוח שאתה לא זוכר כלום?‬ ‫-אמרתי לא, לעזאזל!‬
‫היינו מחוקים לגמרי.‬
‫הזדיינו.‬
‫וכשהתעוררתי…‬
‫אמי, מה עשיתי?‬
‫- הודעה חדשה -‬
‫- אליטה -‬
‫אנא הישארו באזור המיועד לכך‬ ‫עד שתיקראו להעיד.‬
‫זה איוון!‬
‫חבר'ה, זה איוון!‬
‫ילדים, בבקשה.‬
‫הוא עצור?‬
‫מה זאת אומרת איוון?‬
‫עצרי!‬ ‫-איפה איוון?‬
‫אני לא עוצרת.‬ ‫-בבקשה!‬
‫אני רוצה לחבק אותו. הוא החבר הכי טוב שלי.‬ ‫אני חייבת להיות איתו, בבקשה!‬
‫שמישהו יסגור את הדלת.‬
‫אני רוצה לעבור. עזוב אותי, לעזאזל!‬
‫זה יותר מדי בשביל עומאר.‬
‫זה יותר מדי לכל אחד.‬
‫אבל לעומאר, זה ממש…‬
‫ואחרי התקיפה והכול.‬
‫אני בטוחה שמה שהם עושים לא חוקי.‬
‫הם לא יכולים‬ ‫לנעול אותנו פה כמו כלבים, לעזאזל!‬
‫אם כבר מדברים על כלבים…‬
‫אובידיו מרטל!‬
‫אני לא מבינה למה הם מחזיקים אותנו כאן‬ ‫אם הם עצרו את איוון ואת דלמאר.‬
‫הם רוצים לתחקר אותנו.‬ ‫אולי הם לא משוכנעים כמוך.‬
‫תקשיבו, אין מצב שהם עשו את זה.‬ ‫-הם לא.‬
‫ניקו ואני ראינו אותם הולכים יחד‬ ‫כדי להיפגש עם ג'ואל. נכון, ניקו?‬
‫מה קרה, דודן?‬
‫ניקו?‬
‫כן. כן, ראינו אותם.‬
‫אני נשבע שלא ראיתי את זה בחיים.‬
‫אתה בטוח?‬
‫דלמאר, אתה בטוח?‬
‫אם לא עשית את זה,‬ ‫למי היה יכול להיות מניע להרוג אותו?‬
‫לאריק ולקלואה.‬
‫ניקו.‬
‫למה ביקשת להשתחרר?‬
‫רציתי לנוח בבית.‬
‫עם החברים שלי.‬
‫אל תתיש את עצמך, טוב?‬
‫סוניה, הם לא עשו את זה.‬
‫איוון ודלמאר. הם לא עשו את זה.‬
‫ברור שלא. אנחנו יודעים את זה, מתוק.‬
‫עומאר, אני לא רוצה לסכסך,‬
‫אבל הם הלכו למקום שבו שלושתם נמצאו.‬
‫ג'ואל נמצא מת. הם היו מכוסים בדם.‬
‫תסתמי את הפה!‬ ‫-די.‬
‫תירגע.‬
‫לא תגרמי לי לפקפק בהם.‬
‫אתה כבר מפקפק.‬
‫שרה, מה נסגר?‬
‫את יכולה לפחות להעמיד פנים שאת מלקקת לי.‬
‫שיט.‬
‫מה קרה?‬
‫אלומני.‬
‫הקטור ואמיליה.‬
‫מה איתם?‬
‫הם עשו את זה.‬ ‫-מה?‬
‫עשו מה?‬
‫עומאר, למה אתה אומר את זה?‬ ‫-מה העניין?‬
‫הם אלה שהכו אותי.‬
‫מה?‬ ‫-הם ועוד כמה אנשים.‬
‫אני אכסח אותם. למה לא אמרת קודם?‬
‫אלוהים.‬ ‫-הקטור היה אובססיבי לג'ואל,‬
‫ואני עמדתי בדרכו וירדתי עליו.‬
‫אז די נתתי לו את כל התירוצים לתקוף אותי.‬ ‫בנוסף לזה שאני מוסלמי.‬
‫למה לא דיווחת עליהם?‬
‫אם אעשה את זה,‬ ‫נדיה תאבד את ההתמחות שלה בניו יורק.‬
‫היא קיבלה אותה דרך אלומני.‬
‫הפשיסטים האלה צריכים רק‬ ‫לעשות שיחת טלפון, ונדיה תפוטר.‬
‫לא, זה לא יקרה. אל תדאג, זה לא יקרה.‬
‫אני הולך להשתין.‬
‫ראיתי שהשוטרים אוספים את הסכין שלך, אריק.‬
‫אל תשגע אותי.‬
‫תסביר לי איך לעזאזל הוא הפך לכלי הרצח.‬
‫אני לא יודע!‬ ‫-אתה לא יודע.‬
‫אז הסכין הגיע מהבית לבית הספר‬ ‫לגמרי לבד, נכון?‬
‫גבר, הייתי סומך עליך בעיניים עצומות.‬
‫וזה ממש פוגע בי שאתה לא.‬
‫אריק, אני מאמין לך.‬
‫ברור שאני חושב שאתה חף מפשע,‬ ‫אבל אתה מסתיר משהו.‬
‫לדעתי אתה יודע למה הסכין היה בביה"ס.‬
‫ואתה לא מספר לי. אתה לא מספר.‬
‫בבקשה.‬
‫טוב. ג'ואל סחט את אימא של קלואה עם סרטון.‬
‫והלכתי לשם רק כדי להפחיד אותו, לעזאזל!‬
‫ידעתי שזו אשמתה.‬
‫קלואה לא קשורה לזה. זה היה הרעיון שלי.‬ ‫-כן, אבל ניסית לעזור לה.‬
‫סרטון של מה?‬
‫סרטון שבו אימא של קלואה‬ ‫מקושרת לרצח של ראול.‬
‫בן זונה.‬
‫היי!‬
‫היי! עזוב אותו!‬ ‫-מספיק!‬
‫עזבו אותנו, בני זונות! תפסיקו!‬
‫לך ולאימא שלך יש יום אחד.‬
‫אני ארצח אותך!‬ ‫-בוא נלך.‬
‫איפה זה קרה?‬
‫ב…‬
‫במסיבה סודית של אלומני.‬
‫במה?‬
‫אה…‬
‫מסיבה שארגנו אלומני במועדון שלהם.‬
‫קלואה חברה שם, וג'ואל…‬
‫גם ג'ואל היה.‬
‫מה החיוך הזה?‬
‫סתם.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫אוי, הקטור.‬
‫מה מצחיק?‬
‫אני שוכב איתך‬ ‫רק כדי לקבל ממך את מה שאני רוצה.‬
‫אתה בסדר?‬
‫לא. ברור שלא.‬
‫לא עשית את זה.‬
‫היית זוכר, לא משנה כמה מסטול היית.‬
‫הם באים לחקור אותנו?‬
‫טוב, אתה תישאר כאן.‬
‫במצב הזה, אתה ממש מתחתן שיעצרו אותך.‬
‫היי, איך היה בבילבאו? מגניב, לא?‬
‫תסתמי את הפה.‬ ‫אני יודע שאת ואחיך עשיתם את זה.‬
‫מה, ריסקנו לך את הפרצוף?‬ ‫כן, גם אני יודעת את זה.‬
‫אני מדבר על ג'ואל, מטומטמת.‬
‫אנחנו? אין מצב, מתוק.‬
‫אחי היה מאוהב בו.‬
‫לא מאוהב. הוא היה אובססיבי.‬
‫יש הבדל?‬ ‫-ואת שנאת אותו.‬
‫הוא אפילו לא היה ראוי לשנאה שלי.‬
‫לא שווה את הטרחה.‬
‫אני מרגישה כך לגבי כולם,‬ ‫אבל לא רוצחת אתכם.‬
‫אני מצטערת. דפקת על הדלת הלא נכונה.‬
‫תמשיך לחפש, מתוק. ביי.‬
‫לא אעצור עד שתגיעו לכלא.‬
‫טוב, אולי נגיע כדי לבקר את דלמאר…‬
‫אני צוחקת. לכל היותר, השבט שלו יגיע לבקר.‬
‫מבחינתנו, הכושי הזה יכול להירקב בכלא.‬
‫על רצח.‬ ‫אתה לא מאמין שהוא הרוצח, כי הוא חבר שלך.‬
‫איך את יכולה להיות בנאדם כזה רע?‬
‫ידעת שג'ואל עבד בזנות?‬
‫אה, ברור שלא. היית בממד אחר.‬
‫מה אמרת, כלבה?‬
‫מעולה.‬
‫אה… כן. הוא עבד בזנות.‬ ‫הוא מכר את הגוף שלו בשביל כסף.‬
‫ודלמאר התחיל לעבוד בזה גם.‬ ‫אם אפשר לקרוא לזה עבודה, כמובן.‬
‫את ממציאה את זה.‬ ‫-תשאל את קלואה.‬
‫למשל. או כל חבר אחר באלומני.‬
‫אולי ג'ואל סיפר לאיוון.‬
‫תשאל את איוון.‬
‫אני לא משקרת לך, אלאדין.‬
‫ג'ואל עבד בזנות.‬
‫ודלמאר עבד בזנות.‬
‫והעניינים אצל זונות‬ ‫עלולים להתדרדר לאלימות רצינית.‬
‫אתה יודע.‬
‫כסף, סמים, סקס…‬
‫קנאות על לקוחות.‬
‫הכושי בטח התחרפן… ובום!‬
‫ביי ביי, ג'ואל.‬
‫לקבל את העובדה שהאנשים שאנחנו הכי אוהבים‬ ‫הם לא רק לא מושלמים, אלא…‬
‫רקובים ממש, זה חלק מהחיים, מתוק.‬
‫ביי.‬
‫צריך לאסוף כמה שיותר תלמידים‬ ‫כדי שיעידו לטובת איוון.‬
‫ומה עם דלמאר?‬
‫אף אחד לא מכיר אותו.‬
‫את איוון כולם מכירים.‬ ‫לפחות נוכל להציל אחד מהם.‬
‫בטח, הוא חבר שלך והמשקיע שלך.‬ ‫-אוי, מותק.‬
‫ברצינות, אני לא רוצה לריב.‬ ‫אין לי כוחות לזה.‬
‫כמה שיותר, יותר טוב.‬ ‫יש לך הרבה עוקבים, וגם לי.‬
‫כן, ברור.‬
‫פשוט תפרסמי סטורי. קדימה, תעזרי לי.‬
‫שיט.‬ ‫-מה?‬
‫הטלפון שלי לא פה.‬
‫מה זאת אומרת? איפה הוא?‬
‫לא יודעת. הוא לא כאן. בטח איבדתי אותו.‬
‫אני לא מבינה, את לא רוצה לעזור?‬
‫בטח שאני רוצה. רוצה לעשות עליי חיפוש?‬ ‫בטח השארתי אותו במסיבה או משהו.‬
‫בסדר, בסדר. תירגעי.‬
‫ג'ואל ואיוון באמת אהבו זה את זה.‬
‫הוא לא היה יכול לעשות את זה.‬
‫איוון בחיים לא היה פוגע באף אחד.‬ ‫בטח לא במישהו שהוא אוהב.‬
‫שחררו את איוון.‬ ‫הוא בבירור האדם הכי טוב בעולם.‬
‫אין סיכוי שהוא עשה את זה.‬
‫ג'ואל היה חבר שלו. הם תכננו‬ ‫לעבור לגור ביחד. עצרתם את האדם הלא נכון.‬
‫כשהשוטרים יתחקרו אותנו,‬ ‫שנינו נגיד שהיינו בבית כל הלילה.‬
‫אמי, אם לא הרגתי אותו, מי עשה את זה?‬
‫לא יודעת, ולא אכפת לי.‬
‫וכדאי שתצא מזה, כי ג'ואל נרצח באלומני.‬
‫אנחנו צריכים להיפטר‬ ‫מכל הוכחה, ראיה, חשד, מה שזה לא יהיה,‬
‫שעלולים לרמוז שהוא נרצח פה,‬ ‫או שאנחנו אבודים.‬
‫החברים של איוון עשו קמפיין כדי לזכות אותו.‬
‫רוב התלמידים יעידו לטובתו.‬
‫ומה נעשה?‬
‫נצא בקמפיין משלנו.‬
‫נגד מי?‬
‫המסתנן.‬ ‫-מי?‬
‫הכושי. עומאר כמעט קנה את זה.‬ ‫ואם הוא יקנה את זה כולם יקנו את זה.‬
‫אנשים צריכים נבל.‬ ‫אדם קונקרטי, עם שם ושם משפחה.‬
‫מישהו שלא ניתן לפקפק באשמתו.‬
‫מישהו שאפשר לכוון אליו את כל השנאה.‬
‫ומהגר חסר אישורים הוא מושלם.‬
‫עומאר? עומאר, מה קרה?‬
‫היי, מה קרה?‬
‫זה בסדר.‬
‫עזבי אותי.‬
‫לא הלכת הביתה?‬
‫איי.‬
‫אני מרגישה שהכול באשמתי.‬
‫עומאר, היית בתרדמת.‬
‫זה בדיוק אותו הדבר שקרה לסמו.‬
‫מה?‬ ‫-לא השגחתי עליו מספיק.‬
‫הזהרתי אותו‬ ‫שבית הספר המחורבן הזה דופק אנשים.‬
‫אתה מתעוור מהחיכוך‬ ‫עם העשירים ביותר, הטובים ביותר.‬
‫אתה חושב שאתה אחד מהם, אבל אתה לא.‬
‫אתה מאבד את הפרספקטיבה, וזה מה שהורס אותך.‬
‫לאס אנסינאס לא רוצה אותנו כאן.‬
‫לאס אנסינאס רק רוצה אנשים שראויים למקום.‬
‫כנשיא אלומני, אני רוצה‬ ‫להביא את צערנו על הרצח הטרגי של ג'ואל.‬
‫בחור יוצא מן הכלל, ש…‬ ‫-שתמיד יהיה אצלנו בלב.‬
‫אנחנו רוצים גם להשמיע קול‬ ‫נגד מאסרו הבלתי צודק של איוון.‬
‫חבר מדהים לכיתה, אהוב על ידי כולם,‬
‫וכפי שברור לכולנו,‬ ‫לא מסוגל לבצע מעשה נוראי מהסוג הזה.‬
‫בטח שלא לג'ואל, אותו הוא אהב בכל ליבו.‬
‫איוון לא צריך לשלם על משהו‬ ‫שללא ספק נעשה על ידי מישהו אחר.‬
‫בסופו של דבר,‬ ‫לאיוון יש כסף, מעמד חוקי ועתיד.‬
‫למה שיהרוג את ג'ואל? זה חסר כל היגיון.‬
‫הגיוני מאוד שמישהו אחר עשה את זה.‬
‫מתוך הכרח.‬
‫היצר ההישרדותי ‬ ‫מאפשר לאדם לשמור על קור רוח.‬
‫אנחנו באלומני‬ ‫מציעים לאיוון את תמיכתנו המלאה.‬
‫תודה.‬
‫בני זונות. הם רוצים שנחשוד בדלמאר.‬
‫הם מנסים להפיל את זה עליו‬ ‫כי הוא שחור ושוהה לא חוקי.‬
‫הוא השעיר לעזאזל המושלם‬ ‫שיסיט את תשומת הלב מאחרים.‬
‫יכול להיות שאתה צודק, והם האשמים.‬
‫בני זונות.‬
‫לאן אתה הולך?‬
‫את לא מתביישת לאפשר כזה נאום בבית הספר?‬
‫עומאר, אתה באמת מטיף לי בנושאי גזענות?‬
‫תשמעי, וירחיניה…‬ ‫-עומאר.‬
‫אתה לא קשור לבית הספר‬ ‫ואתה לא צריך להעיד, טוב?‬
‫פשוט תלך.‬
‫בבקשה, עומאר.‬ ‫-אולי זה יעזור לך להבין.‬
‫"צריך לתלות אותו בג'ונגל."‬
‫"קוף מחורבן.‬ ‫לא רוצים שחורים בבית הספר." רוצה עוד?‬
‫עומאר!‬
‫ביקשתי שתלך הביתה, בבקשה.‬
‫אין כזה דבר ניטרליות, וירחיניה.‬
‫את לא יכולה להיות‬ ‫גם בצד של התוקף וגם בצד של הקורבן.‬
‫עכשיו.‬
‫היי. הבת שלי מוחזקת כאן.‬ ‫היא שבורה. קוראים לה קלואה.‬
‫את לא יכולה להיכנס, גברת.‬ ‫-אני צריכה לראות אותה.‬
‫אם תקרא לי שוב "גברת",‬
‫אתקשר לעו"ד שלי,‬ ‫ויתבעו אותך על החזקת קטינים במעצר.‬
‫נו? רוצה לשחק איתי?‬ ‫שאתקשר אליו? קדימה. בוא נשחק.‬
‫אלה ההוראות שקיבלתי.‬
‫טוב, אז הנה עוד הוראה: תן לי לעבור.‬
‫אימא, את לא מבינה. אם המשטרה תמשיך לחקור,‬
‫היא תגיע לסחיטה של ג'ואל,‬ ‫לסרטון, ואז יגיעו אלינו.‬
‫אני בוחרת במשפחה שלנו. בשלושתנו.‬ ‫אבדוק איך אפשר להוציא את איוון מזה.‬
‫ותשימי עין על החבר שלך.‬ ‫הוא לא צריך לדעת על הסרטון.‬
‫הוא שמע אותנו. מה יכולתי לעשות?‬
‫אל תדאגי. הוא לא יגיד כלום.‬ ‫אני סומכת עליו.‬
‫אבל הוא קוקו! הוא פסיכי.‬
‫אימא, את רצינית?‬
‫נראה לך מוכר?‬
‫אריק, זה נראה לך מוכר?‬
‫אתה וקלואה איימתם עם הסכין על ג'ואל?‬
‫זה שקר. לא ראינו את ג'ואל.‬
‫וזה שג'ואל סחט את אימא שלך עם סרטון מחשיד,‬ ‫גם זה שקר?‬
‫תראי, נמאס לי מעניין הסרטון הזה.‬
‫אני מצטערת, אבל אתם מדברים‬ ‫על סרטון שאף אחד לא ראה, ולאף אחד אין.‬
‫ואף אחד לא הוכיח שהוא קיים. יש לכם אותו?‬
‫לא, נכון?‬
‫ראול התאבד.‬
‫אני לא מאמין שאנחנו עוברים לגור ביחד.‬
‫מה אתה מעדיף? דירה או בית?‬
‫לא משנה, העיקר שאתה שם.‬
‫אני רציני, איוון.‬
‫אני רק מדמיין את החיים שלי איתך.‬
‫איוון?‬
‫ג'ואל סיפר לך‬ ‫שהוא הולך למסיבה סודית באלומני?‬
‫הוא רק אמר שהוא צריך לעבוד.‬
‫את יודעת…‬
‫במה שהוא עשה.‬
‫אבל הוא לא אמר איפה או עם מי.‬
‫הדבר היחיד שיש לנו כרגע, לפי דלמאר,‬
‫זה שהוא וג'ואל הלכו למסיבה‬ ‫כדי לעשות את הקטע שלהם.‬
‫וזה מתאים בדיוק למה שג'ואל אמר לאיוון,‬ ‫שהם היו צריכים לעבוד באותו לילה.‬
‫כן, אבל זה לא מוכיח שהייתה מסיבה סודית.‬
‫זו עדיין המילה של דלמאר‬ ‫מול המילה של אריק וקלואה.‬
‫אלא אם נגלה מי עוד היה במסיבה באותו לילה.‬
‫ומי ראה שם את אריק ואת קלואה.‬
‫זה יוכיח שהם שיקרו לנו.‬
‫להביא לך משהו לאכול?‬
‫לא, תודה.‬
‫כרמן.‬
‫מה את עושה פה?‬
‫עוזרת לך.‬
‫איוון, השופט הורה‬ ‫שתישלחו לכלא עד לתשלום דמי הערבות.‬
‫דמי ערבות גבוהים במיוחד לכל אחד מכם.‬
‫כמה לכל אחד?‬
‫זה הסכום שהוא מבקש.‬
‫אם נשלם, נהיה חופשיים?‬
‫לא. אם תשלמו, תמתינו בבית עד לקיום המשפט.‬
‫במקום להמתין בכלא. זה ההבדל.‬
‫טוב…‬
‫אתה תטפל בכסף שלי.‬
‫שלם עליי ועל דלמאר.‬
‫אני לא יכול.‬
‫השופט הקפיא את החשבונות שלך.‬ ‫-איך זה?‬
‫הוא ראה ששילמת על שכר הלימוד של ג'ואל,‬ ‫בנוסף להכנסה לא קבועה.‬
‫לכן לא תהיה לך גישה לחשבון עד לסוף המשפט.‬
‫אני מצטער.‬
‫אני יכולה לשלם את דמי הערבות שלך.‬
‫מאיפה יש לך סכומים כאלה?‬
‫ברור.‬
‫מהעסקה שמעולם לא כיבדת.‬
‫את עדיין כאן.‬
‫אני עדיין כאן.‬
‫מזל שלא עזבתי.‬
‫ככה אני יכולה לעזור לך, נכון?‬
‫איך אתה?‬
‫נסער, כמו כולם.‬
‫אני לא מסוגלת להפסיק לחשוב על ג'ואל.‬
‫ו… על זה שצדקת.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫החיים קצרים מדי.‬ ‫אני לא רוצה לבזבז אותם במחשבות על ראול.‬
‫תחקרו אותך?‬
‫כן.‬
‫שנלך לשאוף קצת אוויר?‬
‫מה קרה?‬
‫כלום. לא קרה כלום.‬
‫שרה, מה העניין?‬
‫אני לא רוצה לצער אותך.‬
‫תגידי מה העניין, בבקשה.‬
‫השוטרים שאלו אותי על הדודן שלך ועל קלואה.‬
‫נראה לי שהם חושדים בהם.‬
‫אתה יודע משהו, נכון?‬
‫ניקו, אם לא נסמוך זה על זה…‬
‫אריק חף מפשע.‬
‫אבל כלי הרצח שייך לו.‬
‫מה שדפק אותו‬ ‫הוא שהוא וקלואה ניסו להפחיד את ג'ואל לפני…‬
‫כל החרא, את יודעת.‬
‫להפחיד אותו, למה?‬
‫ניקו, אני רק רוצה לעוזר לך.‬
‫לך ולדודן שלך. אבל זה לא פשוט כשקלואה שם.‬
‫אבל העניין הזה משפיע עלייך בעקיפין.‬
‫טוב, לא בעקיפין. הוא משפיע עלייך ישירות.‬
‫ג'ואל סחט את אימא של קלואה עם… עם סרטון.‬
‫סרטון של מה?‬
‫סרטון של ראול?‬
‫לא ראיתי אותו, אבל כן.‬ ‫יכול להיות שהוא קשור למוות שלו.‬
‫מישהו צריך לדאוג לך.‬
‫ואני שמחה לעשות את זה.‬
‫אם תרצה, אסדר לך חדר אצלי בבית.‬
‫תודה.‬
‫אוי…‬
‫אוי, מתוק שלי.‬
‫זה בסדר. תוציא הכול. הכול.‬
‫תוציא הכול.‬
‫אני כל כך פוחד.‬
‫כאילו, אני…‬
‫לא רק להגיע לכלא, אלא…‬
‫אני לא יודע אם אני יכול לחיות בלי ג'ואל.‬ ‫עכשיו לא נשאר לי אף אחד.‬
‫אני לבד…‬ ‫-בטח שאתה יכול. תקשיב לי. אתה חזק.‬
‫אני לא.‬ ‫-אתה חזק מאוד, אתה שומע? אתה חזק.‬
‫כן.‬
‫ואחרי מה שקרה לאבא שלי…‬
‫לא נשארו לי כוחות.‬ ‫אני לא יכול להמשיך לחיות. זה פשוט…‬
‫תסתכל עליי.‬
‫אתה לא לבד.‬
‫אני אעזור לך.‬
‫יש לך אותי.‬
‫אימא שלך. אתה מקשיב לי?‬
‫אימא שלך.‬
‫ואני תמיד אהיה שם בשבילך כשתזדקק לי.‬
‫מתי שתרצה.‬
‫תגיד לי אם אתה מבין את זה.‬
‫מה?‬
‫כן.‬
‫בינתיים, תגיד לי מה אני יכולה לעשות…‬
‫כדי לתת לך כל מה שצריך,‬ ‫כל מה שיעזור לך. כל דבר שתרצה.‬
‫אני לא רוצה שדלמאר ישב בכלא.‬
‫גם הוא חף מפשע, ו…‬
‫הוא גם קורבן לשנאה איומה שלא מגיעה לו.‬
‫שלמי את דמי הערבות שלו.‬
‫לא נשאר לי כסף, מתוק. אין לי את הסכום הזה.‬
‫אני לא יכולה.‬ ‫-מה עם השני מיליון?‬
‫נאלצתי לשלם חובות גדולים מאוד‬ ‫שצברתי במהלך השנים, ו…‬
‫אבל אני וחוסה לואיס‬ ‫נראה מה אפשר לעשות, בסדר?‬
‫אני מבטיחה לך ש…‬
‫אעשה כל מה שאני יכולה.‬
‫תסתכל לי בעיניים.‬
‫אתה קוסם עכשיו?‬
‫ותירגע.‬
‫טוב, אני אירגע.‬
‫ועכשיו…‬
‫תישן!‬
‫ועכשיו זה.‬
‫מה?‬
‫זה מטופש.‬
‫אני מוכן. שנלך?‬ ‫-כן, בוא.‬
‫בוא הנה. יש לנו משהו לספר לך.‬
‫שב.‬ ‫-שב.‬
‫תראו.‬ ‫-יאללה.‬
‫נו, ספר לו.‬
‫טוב, איוון ואני עוברים לגור יחד.‬
‫היי, מה זה הפרצוף הזה? מה?‬ ‫אתה חושב שזה מוקדם מדי?‬
‫לא, אני חושב שאתם כל כך חמודים, שזה מגעיל.‬
‫אבל אני מניח‬ ‫שתעברו לבית ענק בפרוורים עם בריכה,‬
‫ושלעולם לא נתראה שוב.‬
‫טוב…‬ ‫-כן, זה הרעיון.‬
‫אבל עם הבדל קטן.‬
‫ושתדע לך שזה היה הרעיון של איוון.‬
‫מה?‬
‫ש… תעבור לגור איתנו.‬
‫ג'ואל זקוק לך.‬
‫ואם ג'ואל מרוצה, אני מרוצה.‬
‫אתה תהיה מאושר, ג'ואל יהיה מאושר,‬ ‫אני אהיה מאושר. כולנו נחיה באושר ביחד.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫גם אני אוהב אותך.‬
‫אתם רציניים?‬
‫אין לי ברירה.‬ ‫-ברור.‬
‫בסופו של דבר,‬ ‫מתרגלים למצבי הרוח המחורבנים שלך.‬
‫ולמוזרויות שלך, ולבולשיט שלך…‬
‫בסדר, בסדר, הבנתי, מניאק.‬
‫תביא חיבוק.‬
‫בוא.‬
‫חברות זה דבר נפלא.‬
‫אני אוהב אותך, אחי.‬
‫גם אני אוהב אותך, אידיוט.‬
‫מה את עושה פה?‬
‫זה חוסה לואיס, עורך הדין שלי.‬
‫טוב, הוא חבר.‬
‫חבר שהוא במקרה גם עורך דין.‬
‫ואנחנו כאן כדי לעזור לך, דלמאר.‬ ‫-איך?‬
‫אני אקריא לך כמה דברים‬
‫שאנשים כתבו עליך ברשתות החברתיות.‬
‫"כושי מחורבן."‬ ‫"עונש מוות עכשיו. מסכן איוון."‬
‫"המהגר הקטין אשם."‬
‫מה?‬
‫אני לא קטין.‬
‫תתמקד בשנאה שלהם כלפיך, דלמאר.‬
‫אל תצפה שיהיו מדויקים.‬
‫תראה.‬
‫"אני מקווה שיהרגו את הכושי."‬ ‫"המהגרים המסריחים באו בשביל להרוג אותנו."‬
‫"תשלחו אותם לאפריקה."‬ ‫"תתלו אותם." הכול נורא.‬
‫וכולי, וכולי.‬
‫למה את מקריאה לי את זה?‬ ‫-כי…‬
‫כי אני לא רוצה להשלות אותך, טוב?‬
‫הציבור כבר שפט אותך.‬
‫ואני ממש בספק שהשופט יזכה אותך.‬
‫אבל אני חף מפשע.‬
‫איזה מין חף מפשע אתה?‬
‫החף מפשע שסחט אותי?‬
‫כזה חף מפשע?‬
‫לא רצחתי אותו.‬
‫דלמאר, תצטרך‬ ‫להתאמן הרבה מול המראה כדי שיאמינו לך.‬
‫תשמע, לפעמים צריך שעיר לעזאזל‬ ‫כדי לרצות את ההמונים.‬
‫זה דבר שקורה מפעם לפעם במערכת הצדק.‬
‫כך הם משתיקים את הציבור‬ ‫וקונים זמן כדי למצוא את האשם האמיתי.‬
‫זו פרקטיקה נפוצה בתיקים מהסוג הזה.‬
‫הצדק מאוד לא הוגן.‬ ‫-את חושבת שעשיתי את זה?‬
‫למי אכפת ממה שאני חושבת, דלמאר?‬ ‫בבקשה, בוא נהיה מעשיים.‬
‫אם תתוודה, השופט יקל בעונש שלך.‬
‫הודאה נחשבת כנסיבות מקלות.‬
‫זה טוב לכולם. אפילו לך ולמשפחה שלך.‬
‫לעזאזל, כרמן.‬ ‫אני שחור, אבל אני לא מטומטם.‬
‫לא תמכרי לי את החרא הזה.‬
‫תשמע, חוסה לואיס כאן‬ ‫כדי לרשום את הווידוי שלך.‬
‫זה הכול. אתה תחתום, והוא יטפל בכל השאר.‬
‫ואני אוודא‬ ‫שידאגו למשפחה שלך בסומליה, כמובן.‬
‫בגינאה ביסאו.‬ ‫-גינאה, סומליה… הכול באזור.‬
‫אלה מדינות שונות לגמרי.‬
‫אתה מקשיב לי בכלל?‬
‫אני אבטיח את עתיד המשפחה שלך.‬
‫ומה עם העתיד שלי?‬
‫אתה תבלה כמה שנים בכלא, כאן בספרד.‬
‫נדאג שזה לא יהיה יותר מדי.‬
‫ואחר כך תחזור למדינה שלך.‬ ‫תהיה קרוב למשפחה שלך, לעם שלך.‬
‫אתם עושים את זה כדי להיפטר ממני, נכון?‬
‫כדי לזכות את הבן שלך.‬
‫מצחיק שאף אחד…‬
‫אף אחד לא חושב שהוא עשה את זה,‬ ‫וכולם מניחים שזה אני.‬
‫רק בגלל שאני שחור.‬
‫אני לא מוכן לקבל את זה. לא.‬
‫גם אני לא הייתי עושה את זה,‬
‫אם הייתה לי ברירה, או אם הייתי חפה מפשע.‬
‫אתה חף מפשע, דלמאר?‬
‫הם עשו את זה. הם מנסים‬ ‫להפליל את דלמאר כדי להסיט את האש מעצמם.‬
‫אין מה לעשות בלי ראיות.‬
‫מישהו בטוח ראה משהו. כל בית הספר היה שם.‬
‫אובי.‬
‫אובי!‬
‫חכה.‬
‫אני צריכה טובה.‬
‫אלוהים אדירים! שם!‬
‫מה?‬ ‫-תחזור אחורה.‬
‫עצור.‬
‫מה ראית?‬ ‫-אתה יכול להתמקד?‬
‫כן, ברור.‬
‫מה הם מחזיקים?‬
‫זה די גדול, לא?‬
‫זו הגופה של ג'ואל.‬
‫ומי אלה?‬
‫לא יודעת. אני לא רואה כלום. רגע.‬
‫הם באים משם. מאלומני.‬
‫הקטור ואמיליה.‬
‫רואה? ידעתי!‬
‫כדורי ההרגעה אצלי.‬
‫תני לי אותם.‬ ‫-זה ייראה חשוד.‬
‫לא אכפת לי. אני צריך אותם. אמי!‬
‫לא.‬ ‫-מה את לא מבינה, לעזאזל?‬
‫אני צריך אותם‬ ‫כדי לסבול את הייסורים שמענים אותי.‬
‫שוב? אבל לא הרגת אותו!‬
‫אבל הוא מת!‬
‫ובחיים לא אראה אותו שוב.‬
‫אני כבר לא מכירה אותך.‬
‫מתי תפסיק להתנהג כמו הומו חלש ורך לבב‬
‫ותתחיל להתנהג כמו גבר אמיתי?‬
‫אין יותר ג'ואל! תקבל את זה!‬
‫חוץ מזה, זה לטובתך, כי כבר לא היית אתה.‬
‫מה עכשיו?‬
‫זו היית את.‬ ‫-אני מה?‬
‫אתה מאשים אותי…‬ ‫-שנאת אותו שנאת מוות!‬
‫אתה יוצא מדעתך.‬ ‫-קנאה מחורבנת.‬
‫הנה, קח שמונה במכה אם בא לך.‬ ‫כי אתה ממש צריך אותם.‬
‫איך יכולתי להיות כזה מטומטם?‬
‫אחרי המסיבה, נכנסת לכאן בזמן שישנו.‬
‫כשראית אותנו ביחד,‬
‫הקנאה הרתיחה לך את הדם.‬
‫את!‬
‫הקטור, הצער מוציא אותך מדעתך.‬
‫לא הרגתי אף אחד.‬
‫הקנאה המחורבנת שלך, אמי.‬
‫הקנאה המחורבנת השתלטה עלייך.‬
‫את זו שסידרה הכול מאחורי הגב שלי‬
‫כדי שג'ואל ימכור את עצמו לפייר וגילרמינה,‬
‫ויתרחק ממני.‬
‫הוא סיפר לי אתמול בלילה, לפני שרצחת אותו.‬
‫היית צריכה לחתוך לעצמך את הגרון, לא לו.‬
‫לא.‬
‫הקטור, בבקשה, תנשום.‬
‫קח את הכדורים שלך, בבקשה. תנשום.‬
‫אל תגעי בי!‬
‫את מתה מבחינתי, אמי.‬
‫הקטור!‬
‫על מה אנחנו מסתכלים?‬
‫לעזאזל.‬
‫שני אנשים מוציאים את הזבל.‬ ‫-זו הגופה של ג'ואל.‬
‫מאיפה המידע הזה?‬
‫הם מגיעים מאלומני.‬ ‫-אז שני חברי אלומני מוציאים את הזבל.‬
‫לעזאזל, אלה הקטור ואמיליה,‬ ‫סוחבים את הגופה של ג'ואל. הם רצחו אותו.‬
‫הם כמעט רצחו אותי.‬ ‫-מה?‬
‫תרחיב.‬
‫לא. אני לא יכול.‬
‫שיט, אני לא יכול,‬ ‫אבל תאמיני לי. תאמינו לי, בבקשה.‬
‫תשמעו, כל הסיפור עם הרחפן,‬ ‫אלה שמוציאים את הזבל,‬
‫מי שכמעט רצח אותך, אבל אתה לא מוכן לספר…‬
‫אני מבין שאתם מאלתרים, ועושים הכול כדי‬ ‫להציל את דלמאר. תפסיקו עם זה. לכו הביתה.‬
‫מה זאת אומרת? להציל אותו ממה?‬
‫דלמאר ביקש להתוודות בפני שופט.‬
‫הוא הרוצח.‬
‫החקירה נסגרה.‬
‫תרגום כתוביות: טל אקשטיין‬