Hallå?
OMAR: VAR ÄR DU?
Titta hit, Héctor.
Andas. Lugna ner dig.
-Minns du ingenting? -Nej, säger jag ju!
Vi var helt väck.
Vi knullade.
Och när jag vaknade…
Vad har jag gjort?
NYTT MEDDELANDE
ELITSKOLAN
Vänta i det anvisade området tills ni kallas till förhör.
Iván!
Det är Iván!
Snälla, vänta.
Är han gripen?
Iván?
-Stanna! -Var är Iván?
-Jag stannar inte. -Jo!
Han är min bästa vän. Jag måste få gå till honom.
Stäng dörren.
Släpp fram mig. Släpp mig, för fan!
-Stackars Omar. -Stackars oss alla.
Det är värre för honom.
Med tanke på misshandeln och allt.
Det här kan inte vara lagligt.
De kan inte stänga in oss som om vi vore grisar! Fy fan…
Apropå grisar…
Ovidio Martell!
Varför måste vi stanna kvar? De har redan gripit Iván och Dalmar.
De vill förhöra oss. De är kanske inte lika övertygade som du.
-Det kan inte vara de. -Det var inte de.
Nico och jag såg när de gick för att träffa Joel.
Visst?
Vad är det?
Nico?
Ja, det gjorde vi.
Jag har aldrig sett den förut.
Säkert?
Är du säker på det?
Om det inte var ni, vem hade motiv att döda honom då?
Eric och Chloe.
Nico.
Varför valde du att bli utskriven?
Jag ville vila hemma bland vänner.
Ansträng dig inte.
Det var inte de.
Iván och Dalmar. Det var inte de.
Uppenbarligen inte. Det vet vi, vännen.
Jag vill inte snacka skit, men de gick dit alla tre påträffades.
Joel låg där täckt av blod.
-Nu håller du käften! -Ta det lugnt.
-Få mig inte att tvivla på dem. -Det gör du redan.
Men vad fan, Sara. Vad sägs om att kyssa mig i arslet?
Åh fan…
Vad är det?
Alumni. Héctor och Emilia.
-Vad är det med dem? -De gjorde det.
-Gjorde vadå? -Varför säger du så?
De misshandlade mig.
-Va? -De och flera andra.
Jag ska spöa skiten ur dem. Varför har du inte sagt nåt?
Fy fan…
Héctor var besatt av Joel, och jag ställde mig i vägen.
Jag gav honom en ursäkt att hoppa på mig. På köpet är jag muslim.
-Varför inte anmäla dem? -Nadia skulle förlora sin praktikplats då.
Hon fick den genom Alumni.
Ett samtal från de fascisterna och hon får åka hem igen.
Nej då, det kommer inte att hända.
Jag går och kissar.
Polisen visade upp din kniv.
Nu får du fan ge dig.
Hur råkade den användas som mordvapen?
-Jag vet inte! -Du säger det.
Den måste ha tagit sig till skolan själv.
Jag skulle lita på dig i vått och torrt.
Det sårar att du inte känner likadant.
Jo, jag litar på dig.
Jag tror att du är oskyldig, men nåt döljer du.
Du vet vad den gjorde där.
Men du berättar inte varför.
Kom igen.
Joel utpressade Chloes mamma med ett klipp.
Jag skulle skrämma honom, men inte mer än så.
Jag anade vems fel det var.
-Det var min idé. -Jo, men du hjälpte henne.
Ett klipp på vadå?
Det är en film som visar att Chloes mamma mördade Raúl.
Jävla as.
Hallå!
-Släpp honom! -Det räcker!
Lämna oss i fred, era jävla as!
Ni har en dag på er.
-Jag ska fan döda dig! -Vi går.
Var hände det?
På…
På Alumnis hemliga fest.
På vadå?
En…
En fest som Alumni anordnade på klubben.
Chloe är medlem, och Joel…
Han var också det.
-Varför ler du så där? -Av ingen orsak.
Jag älskar dig.
Héctor.
Varför skrattar du?
Jag knullar med dig för att få som jag vill.
Allt bra?
-Nej, klart det inte är. -Det var inte du.
Du skulle minnas, även om du var hög.
-Ska de förhöra oss? -Vänta här.
Om de får se dig så här är det som att du ber om att anhållas.
Hur var det i Bilbao? Coolt ställe, va?
Håll käften. Jag vet att det var du och din bror.
Som gav dig stryk? Jo, det vet jag också.
Jag syftar på Joel, idiot.
Vi? Det tror jag inte. Min bror hade känslor för honom.
-Han var besatt av honom. -Och?
-Du hatade honom. -Han var inte värd mitt hat.
Jag kände inget för honom, eller för dig, men dig dödar jag inte.
Tyvärr, du knackade på fel dörr.
Leta vidare. Hej då.
Ni kommer att hamna i finkan.
För att besöka Dalmar kanske…
Jag skojar. Men kanske gör hans klan det.
För oss får han gärna ruttna där.
Han är mördaren. Du förnekar det för att ni är vänner.
Hur kan du vara så hemsk?
Visste du att Joel var eskort?
Nej, såklart inte. Du var knappast här.
-Vad sa du, ditt kryp? -Härligt.
Jo, han var hora. Han sålde sin kropp för pengar.
Dalmar gav också jobbet en chans, om det nu kan kallas för jobb.
-Du ljuger. -Fråga Chloe. Eller valfri Alumni-medlem.
Joel kanske berättade det för Iván. Fråga honom.
Jag ljuger inte, Aladdin. Joel och Dalmar var horor.
Horor kan bli våldsamma mot varandra.
Du vet hur det är.
Pengar, droger, sex…
Bråk om kunderna.
Den svarte måste ha tappat humöret… Pang!
Ajöss, Joel.
Vi måste acceptera att de vi älskar inte bara har brister
– de är genomruttna.
Sånt är livet.
Hej då.
Så många elever som möjligt måste vittna till Iváns fördel.
-Dalmar, då? -Ingen känner honom.
Men alla känner Iván. En har vi chans att rädda.
Din vän och finansiär…
Gumman, jag orkar inte bråka. Jag har ingen energi.
Ju fler, desto bättre. Vi har många följare.
Ja.
Lägg upp en story.
-Fan också. -Vad är det?
Mobilen är inte här.
Var är den?
Ingen aning. Jag måste ha tappat den.
Vill du inte hjälpa till?
Jo. Vill du visitera mig? Jag måste ha glömt den på festen.
Jaja, lugna ner dig.
Joel och Iván älskade varandra. Han kan inte ha gjort det.
Iván skulle varken skada nån han älskar eller nån annan.
Låt Iván gå. Han är världens bästa människa.
Han kan inte ha gjort det.
Joel var hans pojkvän. De planerade sin framtid.
Ni har fel person.
Vi säger till polisen att vi var hemma hela kvällen.
Om inte jag dödade honom, vem var det då?
Det skiter jag i.
Ta dig samman. Joel blev mördad på Alumni.
Vi måste göra oss kvitt alla bevis och misstankar
som kan tyda på att han mördades här, annars är vi körda.
Iváns vänner försöker rentvå honom.
De vittnar till hans fördel.
-Vad ska vi göra? -Starta vår egen kampanj.
Mot vem då?
-Flyktingbåtskillen. -Vem?
Den svarte. Omar gick nästan på det. Alla andra kommer att göra det också.
Människor behöver en syndabock, med för- och efternamn.
Nån att lägga skulden på, nån att rikta sitt hat mot.
En papperslös blir perfekt.
Vad är det, Omar?
Vad har hänt?
Så ja.
Släpp mig.
Skulle inte du hem?
-Det känns som att felet är mitt. -Du låg i koma.
Det var likadant med Samu.
-Va? -Jag höll inte koll på honom.
Jag varnade honom för att skolan bryter ner en.
Man får ett rus av att frottera sig med gräddan,
men man är inte en av dem.
Man tappar perspektivet. Det knäcker en.
Las Encinas vill inte ha oss.
De vill bara ha elever som är värda att gå här.
Som Alumnis ordförande vill jag beklaga sorgen över Joels död.
-En exceptionell ung man… -…som vi bär med oss i våra hjärtan.
Vi vill också uttrycka vårt missnöje mot gripandet av Iván.
En fantastisk och älskad klasskamrat.
Han skulle aldrig göra nåt sånt.
I synnerhet inte mot Joel, som han älskade innerligt.
Iván ska inte bestraffas för nåt som nån annan är skyldig till.
Iván har både pengar, uppehållstillstånd och en framtid.
Det är inte rimligt att han dödade Joel.
Bara nån som saknar allt det skulle drivas till att göra nåt sånt.
Det är ren överlevnadsinstinkt.
Alumni ger Iván sitt fulla stöd.
Tack.
De jävlarna vill rikta misstankar mot Dalmar.
För att han är svart och papperslös.
Han är en perfekt syndabock att rikta blickarna mot.
De kanske är skyldiga trots allt.
Jävla as.
Vart ska du?
Skäms du inte för att du låter dem säga så?
Ska verkligen du ge mig en lektion i rasism?
-Du… -Omar.
Du har inget med skolan att göra. Du behöver inte vittna.
Gå härifrån.
-Snälla. -Jag ska försöka förklara.
"Den jävla apan borde hängas i djungeln. Inga svartskallar på vår skola."
Omar!
Gå hem, säger jag.
Man kan inte vara neutral.
Man kan inte backa både förövaren och den drabbade.
Nu!
Min dotter är här mot sin vilja. Chloe heter hon.
-Stanna där, frun. -Jag vill träffa henne.
Kallar du mig "frun" igen,
ser jag till att du åtalas för frihetsberövande av minderåriga.
Vill du att jag ska ringa min advokat? Då gör jag det.
-Jag lyder bara order. -Lyd då denna: Släpp fram mig.
Du förstår ju inte.
Om polisen gör efterforskningar hittar de Joels utpressningsfilm.
Då är vi illa ute.
Jag prioriterar familjen. Jag ska hjälpa Iván ur det här.
Håll koll på din pojkvän. Du borde inte ha nämnt filmen.
Han hörde oss. Vad fan skulle jag ha gjort?
Han kommer inte att säga nåt. Jag litar på honom.
Han är ju koko. En knäppgök.
Seriöst?
Är den bekant?
Är den bekant, Eric?
Hotade ni Joel med den?
Nej. Vi träffade inte Joel.
Utpressade Joel din mamma med en film som misstänkliggjorde henne?
Jag pallar inte höra mer om den.
Ni pratar om en film som ingen har sett eller har i sin ägo.
Dess existens är inte bevisad.
Har ni den?
Nej, eller hur?
Raúl begick självmord.
Tänk att vi ska flytta ihop.
Föredrar du lägenhet eller hus?
Bara du bor där.
Det menar jag.
Mitt liv är med dig.
Iván?
Sa Joel att han skulle på fest hos Alumni?
Han sa att han skulle jobba.
Som i…
Det han sysslade med.
Han sa inte var eller med vem.
Enligt Dalmar gick han och Joel på festen för att göra du vet vad.
Det stämmer överens med vad Joel sa till Iván, att han skulle jobba.
Det bevisar att en hemlig fest har ägt rum.
Dalmars ord står mot Erics och Chloes.
Såvida vi inte hittar andra som deltog i festen.
Och som såg Eric och Chloe där.
Då genomskådas deras lögn.
-Behöver du nåt att äta? -Nej tack.
Carmen.
Vad gör du här?
Jag hjälper dig.
Domaren har begärt er häktade, och borgenssumman är hög.
Hur hög?
Detta är summan.
Går vi fria om vi betalar?
Nej, bara i väntan på rättegången. Ni slipper häktet. Det är skillnaden.
Okej.
Du sköter mina tillgångar.
-Betala för mig och Dalmar. -Det kan jag inte.
-Domaren har frusit dina konton. -Varför då?
Han såg att du betalar för Joels skolgång, plus en del avvikande intäkter.
Du får tillgång till dem igen efter rättegången.
Tyvärr.
-Jag kan betala din borgen. -Hur har du så mycket pengar?
Såklart.
Du höll inte avtalet.
-Du är fortfarande här. -Det är jag.
Det är tur att jag stannade. Här kan jag hjälpa dig.
Hur mår du?
Åt helvete, som alla andra.
Jag kan inte sluta tänka på Joel.
Du hade rätt.
Vad menar du?
Livet är kort. Jag vill inte kasta bort det på Raúl.
-Har du blivit förhörd än? -Ja.
Ska vi ta lite frisk luft?
Vad är det?
Ingenting.
Jo, vad är det?
Jag vill inte oroa dig.
Säg vad det är.
Polisen ställde frågor om din kusin och Chloe.
De misstänker nog dem.
Du vet nåt, eller hur?
Om inte vi litar på varandra…
Eric är oskyldig. Men mordvapnet tillhör honom.
Det för jävliga är att han och Chloe skrämde upp Joel innan…
Ja, du vet.
Skrämde upp?
Jag vill hjälpa dig och Eric, men Chloe gör det svårt.
Det har ingen direkt påverkan på dig.
Eller jo, det har det ju.
Joel utpressade Chloes mamma med en film.
Som föreställde vadå?
Raúl?
Jag har inte sett den, men den kan ha med hans död att göra.
Du behöver bli omhändertagen.
Jag ställer gärna upp.
Jag har gjort i ordning ett rum till dig.
Tack.
Men, hjärtat…
Så ja. Gråt ut.
Gråt ut.
Jag är rädd.
Inte bara för att hamna i fängelse, utan…
Jag vet inte om jag kan leva utan Joel. Jag har ingen kvar.
-Jag är ensam… -Självklart kan du det. Du är stark.
-Det är jag inte. -Jo, det är du. Hör du det?
Efter det som hände pappa…
Jag har ingen ork. Jag orkar inte leva. Jag…
Se på mig.
Du är inte ensam.
Jag ska hjälpa dig.
Du har din mamma, hör du det?
Du har din mamma.
Jag finns alltid här för dig. När du än behöver.
Förstår du det?
Ja.
Vad kan jag göra för att hjälpa dig?
För att du ska må bättre?
Dalmar får inte hamna i fängelse.
Han är också oskyldig.
Han förtjänar inte allt hat.
Betala hans borgen.
Jag har inte pengar till den. Det går inte.
De två miljonerna?
Jag har betalat igen några skulder som jag har dragit på mig under åren.
José Luis och jag ska se om vi kan hitta en lösning.
Jag lovar att jag ska göra allt som står i min makt.
Se mig i ögonen.
Ska du trolla nu?
-Slappna av. -Ja, okej.
Och…somna.
-Och nu detta. -Vadå?
Så dumt.
-Ska vi gå? -Kom.
Vi har en sak att berätta.
-Sätt dig. -Ja, gör det.
-Jaså… -Så där.
Berätta.
Iván och jag ska flytta ihop.
Varför ser du ut så där? Går det för fort?
Nej, men ni är sliskigt söta.
Jag antar att ni ska flytta till ett hus i förorten med pool,
och att vi aldrig ses igen.
-Ja, det är tanken. -Med en liten skillnad.
Det var faktiskt Iváns idé.
Vadå?
Att du flyttar in med oss.
Joel behöver dig. Om Joel är glad, så är jag det också.
Vi skulle leva lyckliga alla tre.
-Jag älskar dig. -Och jag dig.
-Menar ni allvar? -Jag har inget val.
Jag har vant mig vid ditt dåliga humör.
-Vid dina infall, allt dumt du säger… -Jaja, din jävel.
Kom hit.
Vänskap är så vackert.
-Jag älskar dig, polarn. -Och jag älskar dig, ditt as.
Vad gör du här?
José Luis, min advokat.
Nej, snarare en vän.
En vän som råkar vara advokat.
Vi ska hjälpa dig.
Hur då?
Du ska få höra vad folk skriver om dig på sociala medier.
"Jävla svartskalle." "Ge honom dödsstraff."
-"Det ensamkommande barnet är skyldigt." -Barnet? Jag är inget barn.
Det är hatet du ska fokusera på. Förvänta dig inte att de har rätt.
Nu ska vi se.
"Hoppas de mördar svartskallen." "De jävla invandrarna har ihjäl oss."
"Skicka dem till Afrika." "Häng dem." Och så fortsätter hemskheterna.
-Varför läser du upp det? -För att inte föra dig bakom ljuset.
Folket har redan gett sin dom.
Jag tror knappast att domaren frikänner dig heller.
Jag är oskyldig.
På vilket sätt?
På ett utpressande sätt?
-Menar du så? -Jag dödade honom inte.
Du behöver öva på din trovärdighet framför spegeln.
Ibland behövs en syndabock för att blidka massorna.
Även i rättssystemet kan det gå till så
när man i lugn och ro vill få chansen att hitta den verkliga förövaren.
Det är vanligt i såna här fall.
Rättvisan är orättvis.
-Tror du att jag gjorde det? -Vad spelar min åsikt för roll?
Vi måste vara praktiska.
Om du erkänner blir straffet kortare. Det är en förmildrande omständighet.
Det är det bästa för alla. Även för din familj.
Vad fan… Jag är svart, inte dum i huvudet.
Tror du att jag går på det?
José Luis är här för att notera ditt erkännande.
Skriv på, så sköter han resten.
Och jag ser till att din familj i Somalia får vad de behöver.
-Guinea-Bissau. -Guinea, Somalia… Sak samma.
Inte alls.
Hör du vad jag säger? Jag kan trygga framtiden för din familj.
Men jag, då?
Du tillbringar några år i fängelse här i Spanien.
Vi ser till att det bara blir några få.
Resten avtjänar du i ditt land, nära familjen och bland dina egna.
Du vill bli av med mig, va? Du vill inte att Iván ska få skulden.
Det lustiga är att ingen…
Ingen tror att det var han. Alla antar att det var jag.
För att jag är svart.
Jag går inte med på det.
Det skulle inte jag heller.
Ifall jag hade ett val eller var oskyldig.
Är du det?
De anklagar Dalmar för att distrahera oss andra.
Vi kan inget göra utan bevis.
Nån måste ha sett nåt. Hela jävla skolan var där.
Ovi.
Ovi!
Vänta.
Gör mig en tjänst.
Åh jävlar! Där!
-Va? -Backa.
-Stopp. -Vad är det?
-Kan du zooma in? -Ja.
Vad bär de på?
Visst är det stort?
Joels kropp.
-Vilka är det? -Man ser knappt ett skit. Vänta.
De kommer från Alumni.
Héctor och Emilia.
Jag sa ju för fan det!
-Jag har lugnande. -Ge mig.
-Det är misstänkt om du blir påkommen. -Det struntar jag i. Ge mig.
-Emi! -Nej.
Vad fan är det du inte förstår? Jag håller på att dö av ångest.
Du dödade honom inte!
Men död är han!
Jag får aldrig träffa honom igen.
Jag känner knappt igen dig.
När ska du sluta vara en ängslig bög och bli en riktig jävla man?
Joel är borta!
Det var lika bra. Du var inte dig själv.
Vad är det nu?
-Det var du. -Vadå?
-Påstår du…? -Ditt hat dödade honom.
-Du är galen. -Din jävla avundsjuka.
Ta du åtta på en gång. Du verkar verkligen behöva dem.
Hur kunde jag vara så dum?
Du kom in efter festen medan vi låg och sov.
Åsynen av oss två tillsammans fick blodet i dig att koka.
Du…
Du håller på att tappa förståndet. Jag har inte dödat nån.
Din jävla avundsjuka… Du lät den styra.
Du såg till att Joel sålde sin kropp till Pier och Guillermina
och tog avstånd från mig.
Han berättade allt för mig igår innan du dödade honom.
Du borde ha skurit dig i halsen, inte honom.
Nej…
Andas, Héctor. Ta dina piller.
Rör mig inte!
Du är död för mig!
Héctor!
-Vad är det vi tittar på? -Men vad fan…
-De går ut med soporna. -Joels kropp.
Var ser man det?
-De kommer från Alumni. -Och går ut med soporna.
Det är Héctor och Emilia som bär på Joel, som de dödade.
-De dödade nästan mig också. -Va?
Berätta mer.
Det kan jag inte.
Men ni måste tro mig.
Det här med drönaren, soporna, att de nästan dödade dig…
Ni hittar på för att rädda Dalmar. Sluta med det.
Rädda honom från vadå?
Dalmar tänker erkänna i rätten.
Han är mördaren. Fallet är avslutat.
Undertexter: Viktor Hessel