Bra jobba, jenter! Ta hverandre i hånda.
Hva vet vi om sønnen til fotballspilleren?
Iván Carvalho?
-Er du sjalu? -Nysgjerrig.
Du konkurrerer ikke om Joel. Du tester ham for Alumni.
Ja, frue.
Han får ikke bli med fordi du er kåt.
Emi, konsentrer deg. Fortell meg hva du vet om Iván.
Kom deg vekk. Du avgir for mye varme.
Kom igjen, de neste to.
Iván er eller var kjæresten hans.
Til han dro utenlands i månedsvis.
Iván.
Faen.
Iván
og Joel.
Hva med nå?
-Kom igjen. -Det endte ille, men kanskje de er sammen.
Fins det en sprekk alt, kan de ikke lukke den om de så vil.
Kanskje du konkurrerer om Joel likevel.
Om de blir sammen igjen, glemmer han deg og Alumni.
Det skjer ikke.
Kontakt.
Så klart det kan skje.
Partnere og ekser er den vanskeligste dritten å bli kvitt.
KJÆRESTEN MIN HAR BPD. HVA SÅ? HAN TAR MEDISINER, OG JEG ELSKER HAM.
Hva pønsker du på?
Min test for Chloe.
Har du funnet på noe?
Jeg vil heller se det an.
Ok, la oss stoppe der.
Det holder!
Nei, Iván! Slutt! Gi deg!
Slutt. Ta hverandre i hånda.
Greit.
Men han slipper unna.
Tro meg, det gjør han ikke.
ELITESKOLEN
Mamma?
Hva er galt?
Ingenting, jeg er bare utslitt. Du kjenner meg, jeg er som en baby.
Når jeg er sulten eller trøtt, begynner jeg å føle meg deppa.
Så du er stresset?
For greia med Raúl og alt mulig, antar jeg.
Alt, ja.
Politiet sirkler rundt oss,
og det er så vondt at din bror holder seg på avstand.
Det er sannheten.
-Akkurat. -Jeg orker det ikke.
Jeg vet du alltid har ment at jeg er ond, Chloe.
Og egoistisk
og uberegnelig.
Du er gæren, kalkulerende og manipulerende.
Ok, det holder.
Men du er også en løvinne som gjør alt for å forsvare meg.
Og en som, selv uten å ha noe, har hatt alt,
og har kjempet for å gi meg alt jeg trenger.
Så jeg kunne være den jeg ville, samme hva andre måtte si.
Mamma, det har tatt meg en stund, men jeg ser ting i deg som
ikke er så ille, kan vi si.
Kom hit.
Vennen min.
Jeg sitter fast. Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre.
Men du har aldri visst det.
Det har aldri hindret deg. Du har alltid bare kjørt på videre.
Ja.
Men nå tror jeg at jeg ikke får se Iván igjen etter å ha funnet ham.
Og at hva som helst kan hende deg på grunn av det med Raúl.
Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre, men gjør hva som helst, samme hvor sprøtt.
Jeg vet det. Men hør her.
Hvis du sitter fast, la noen andre ta seg av deg for en gangs skyld.
Denne ene gangen.
Jeg tar meg av alt og sørger for at det går bra med deg.
Denne ene gangen.
Ok?
Ja?
Når ble du så voksen?
-Jeg vet ikke. Det bare skjedde. -Jeg mener det.
Du får Botox i morgen.
-Seriøst? -Hva mener du?
-Om Botoxen? -La oss se.
Forebyggende Botox. Gjør det igjen.
-Det er så tydelig allerede. -Mamma!
Kom hit! Jeg hater hvor trist jeg blir av å se deg bli så voksen.
GYMTIMEN I GÅR VAR PINLIG. DU SKYLDER MEG EN NY DRAKT.
God morgen!
Så? Sov du godt?
Veldig godt, for å være ærlig.
Bra. For i dag er den store dagen.
-Hva? -Testene for å bli med i Alumni.
Tester?
Flertall?
Så mange jeg kommer på.
Hvor mange blir det?
Jeg sa det nettopp. Så mange jeg kommer på.
Ses senere, ok?
Er du klar?
Veldig klar.
Nervøs?
Ærlig talt ikke.
Bør jeg være det?
Overhodet ikke. Kan du hente en Cola Zero til meg?
Dette er en test til Alumni.
Kanskje.
Ok.
Nå skjønner jeg. Dette er som en innvielse.
Hent colaen til meg.
Ok.
Betaler hun for den?
Det er en boks. Det er ikke et fat med Brent-olje.
Ydmyker du deg villig for en klubb?
Er dette å ydmyke meg?
Å bøye hodet og adlyde henne som en sjef? Ja.
-Anarkosyndikalisme så tidlig? Nei. -Hvorfor vil du bli med?
Fordi vi uteksamineres. Dette er over.
Jeg kan få kontakter jeg trenger.
De er kravstore. De vil at du er der hele tiden.
Det er ingen stor sak.
De er som en kult. Det er det folk sier.
Da skal jeg sørge for at kulten ikke oppsluker meg.
-Du har ikke tro på oss lenger. -Hva?
-Har du? -Hva?
Du skal slå opp når skolen er ferdig, og nå forbereder du deg.
Hva…?
Du forbereder deg så det ikke gjør så vondt.
-Ikke tenk på meg. Vi gjør det slutt nå. -Eric, slutt.
Du vet ikke hvor lykkelig du gjør meg.
Og om vi gjør det slutt, er det fordi du forlater meg.
Nei.
-Ikke? -Det vil ikke skje.
Da, så. Det skjer aldri.
Ok?
Isadora, du vil at jeg skal komme fem timer før vakten,
og dette er fritiden min.
Ja da, bare denne gangen. I morgen blir andre gang.
Og du betaler ikke overtid når du ikke betaler en levelig lønn.
Hva er det?
Ja, ok. Jeg kommer straks.
Hva mener du med "ta taxi"?
Vet du hvor mye det koster?
-Så snilt av deg å betale for halvparten. -Hva mener du med halvparten?
Jeg tar heller bussen.
Ok, det er greit, jeg tar taxi. Ha det.
Dette stresset er ikke bra for deg.
Kanskje jeg bare ikke er klar for det normale livet ennå.
Jo. Det du ikke er klar for, er å ha en sjef som er så…
Si det.
Si det, søs. Kom igjen.
Si henne imot!
-La oss spise frokost. -Jeg kan ikke.
Hva? Jeg mener, ring henne og si det.
Jeg kan ikke, Nadia!
Ikke stress meg enda mer!
Vi hadde planer.
En annen gang?
Omar, jeg flyr til New York i morgen.
La oss spise lunsj, da.
Eller middag? Eller vi kan møtes i morgen før du drar. Ok?
Er det en plan? Ja?
-Ja. -Ja?
Glad i deg!
Herregud.
Takk, Chloe. Vi ses.
Går det bra?
Ja da.
Jeg elsker deg.
Og jeg elsker deg.
Jeg mener, jeg elsker deg.
Ha det.
God morgen.
Hva gjør du her?
Jeg var på patrulje og kom innom for å si hei.
På patrulje? En etterforsker?
Jeg patruljerer fortsatt en gang iblant.
Jeg kan ikke snakke nå, Luis. Jeg har et møte.
-Jeg kommer innom senere. -Med all respekt og hengivenhet,
jeg har sagt ørten ganger at jeg ikke vil ha kontakt med deg.
Du kan ikke bare dukke opp sånn. Jeg kommer til å måtte ringe…
Ringe politiet?
Unnskyld.
Unnskyld, jeg mente ikke å gjøre deg ubekvem.
Møtet mitt.
-En stor fest? I dag? -Enorm. Supersexy festivalfest.
Vi kan ikke gjøre sånt uten penger eller tillatelse…
Hva var det jeg sa? Hvordan tjener man penger?
-Man bruker dem. -Vi kan ikke betale for is!
-Jeg ber om tjenester. -Som må gjengjeldes.
Nettopp. Det er mitt problem.
DJ-båsen må være episk.
Du er vel DJ-en?
Jeg har ikke lyst. Og jeg trekker ikke publikum.
Hvem har vi råd til som gjør det?
Oi! Du er plutselig engstelig!
Jeg ringer rundt. Bruk "overraskelses-DJ".
Hvordan vil du ha båsen?
Du kommer til å elske det. Sånn.
Det er verdt mer enn huset mitt.
Ikke bare strukturen, men folkene som bygger den, tiden…
Nei da, servitørene kan ordne det.
Hvor mange skal jeg ansette?
-Elleve. -Hæ?
Elleve.
Elleve til? Eller 11 totalt?
Elleve totalt.
Unødvendig å bruke en formue.
Ta deg sammen. Du må passe tonen din igjen.
Jeg kan ikke betale for alt det.
Bli kvitt noen folk. Hvor mange? Fire? Alle dørvaktene bortsett fra portneren.
-En megafest uten sikkerhet? -Og uten forsikring. Jeg gir faen.
Beklager. Jeg kan ikke jobbe under disse forholdene.
Omar, ikke si det.
Alt kommer til å gå bra. Du er best. Ha tro på deg selv.
Kan jeg tilby deg 5 % av avkastningen som bonus?
Avtale?
Bra! Faen så fantastisk! Det blir fest!
-Takk. -Fest!
Stor fest!
Vi to alene i dusjen uten å se på hverandre?
Jeg så jo en del på deg.
Topp til tå.
Jeg vet ikke, Iván. Jeg var ubekvem.
Det var litt rart etter…
Beklager krangelen.
Jeg savnet deg også, og jeg var nervøs for hele greia.
Jeg også.
Hvordan går det? Har du funnet et sted å sove?
Ja, jeg sover i Alumni.
Jeg skjønner.
Jeg så at du koste deg med presidenten.
Vi kommer godt overens. Han synes jeg passer inn, og jeg vil bli med.
Men det er alt. Ikke noe mer.
Jeg vil gjerne bli sammen igjen.
Og fortsette der vi slapp.
Skulle ønske jeg kunne si ja, men…
…det er vanskelig å glemme det som skjedde. Særlig krangelen.
Jeg vet det, og jeg skjønner det, men hva om vi tar det med ro?
Vi kan begynne med å sove sammen hos meg hvis du vil.
La meg tenke på det.
Ok?
Ok.
SKAL VI BEGYNNE?
Jeg vil at du skal filme jentene mens de dusjer.
Hæ?
Hva?
-Tuller du? -Nei, hvordan det?
Jeg ventet noe annet.
-Noe annet? -Noe mindre…
Mindre hva?
Mindre barnslig? Mindre som barneskolen?
Det ville det vært for noen år siden. Med alt feministvåset for tiden
kan du havne i fengsel.
Utvist.
-"Feministvås"? -Radikale feminister.
Feminazier.
Stinkende og hårete.
Vet du hva, Héctor? Jeg har mistet interessen for å bli med.
-Jeg tuller, Joel! -Og bestevennen min er svart.
Hva har det med feminazier å gjøre?
Ok, greit.
Unnskyld.
Hei.
Kan du tilgi meg?
Hva om jeg blir tatt?
Du må bevise at du gjør alt for å høre til.
Selv risikere å miste plassen på landets beste skole.
HAR DU TENKT PÅ DET?
Jenter, hvem sin bag er dette?
Joel.
Ser du etter denne?
Fetter!
-Hva er galt? -Jeg vet ikke.
-Skal jeg ringe en lege? -Jeg vet ikke om det er angst.
Skal jeg ringe foreldrene mine? Eric!
Faen.
Chloe!
-Går det bra med deg? -Nei, noe er galt med meg.
Har du tatt medisinene dine?
-Ja. Du stoler ikke på meg. -Det sa jeg ikke.
"Gutten har angst fordi han ikke tok pilla si."
-Ikke finn på ting. -Ikke manipuler meg.
Hva snakker du om?
Det ser ut til at du forlater meg.
Du nekter, jeg sprekker.
Du bruker den farstonen for å få meg til å ta pilla.
Ikke spill uskyldig.
Unnskyld, Emilia.
Sånt skal ikke skje.
Det er ikke nerver, sånn er jeg. Du liker det nok ikke, men sånn er det.
Gå og ta deg av ham.
Unnskyld meg.
Eric.
Kanskje Eric kan fortelle deg noe.
Tror du fetteren min er skikket til å leke detektiv nå?
Jeg vet det.
Men kanskje han vet noe om Chloe og Raúl som du kan fortelle meg.
Det er trøbbel å snakke om henne.
Akkurat.
Går det bra?
Hva annet skal jeg gjøre?
Kanskje la det være.
-Og godta at det de sier skjedde stemmer. -Men Raúl ville aldri gjort det.
Jeg tror du glemmer hvem han var og hva han gjorde mot deg.
-Fortjente han å dø for det? -Nei.
Men ikke romantiser forholdet deres.
Ikke la hukommelsen din gjøre ham til en han ikke var.
Ok?
Klem?
Nei, jeg kan ikke.
Sara.
Gi meg nøklene.
Gi meg dem. Kom igjen.
Nei, sa jeg. Jeg går.
-Nico! Gi deg. -Jeg lar deg ikke være før du går inn.
Du først eller jeg?
Ok, jeg først.
Du kan åpne øynene nå.
Takk.
Hei.
-Hvordan har kjæresten det? -Bedre.
Jeg sendte ham hjem. Håper han klarer seg.
Han har mange anfall, ikke sant?
-Jeg hørte at han skaper mye trøbbel. -Han pleide å gjøre det.
Men han tar medisiner og er i terapi, så det går bedre.
Han er en annen person.
Kom, sett deg.
Dette kan påvirke ditt medlemskap i Alumni.
Om du kommer inn.
Hvorfor? Det ser jeg ingen grunn til.
Det er snakk om hvor langt du er villig til å gå for å bli en av oss.
Eric har det bra, og jeg vet ikke om…
Mentale problemer forsvinner aldri.
Anfallene vil være sjeldnere,
men de vil alltid plage ham.
Og hva skjer da?
Hva mener du?
Du slipper alt,
selv om du er med oss, for å ta deg av ham, ikke sant?
-Så klart jeg gjør det. -Det er poenget mitt.
Så klart.
Prioriteringer.
Vi ses. Ha det.
Så det var testen min.
-Hva? -Det du nettopp spurte om.
Om jeg ville prioritert Eric over Alumni.
Nei, overhodet ikke.
Det var bare et spørsmål. En rask prat.
-Ha det. -Akkurat. Ha det.
Du filmet jentene mens de dusjet, ikke sant?
Er du klar over at det ikke er en barnslig spøk, men en forbrytelse?
Jeg er virkelig lei for det, Virginia.
Men hvorfor gjorde du det?
Var det din idé eller ble du presset?
For dette virker ikke som noe du ville gjort.
Fortell.
Joel, om du ikke svarer,
må jeg utvise deg med en gang.
Vennligst forklar hva som skjedde.
God morgen!
Har noe skjedd?
Det er Joels mobil.
Her. Gå til klubben og vent på meg der.
Lukk døren på vei ut.
-Hva gjør du? -Hjelper deg, Virginia.
For om du utviser Joel,
vil en veldig god advokat saksøke skolen for uaktsomhet.
Og så vil noen lekke videoen.
Alle får se de stakkars jentene, og foreldrene vil spørre seg:
"Hvordan ble den lekket? Eller filmet?"
Din evne til å lede vil betviles. De lar deg få skylda.
Og jeg vil ikke se deg gå, Virginia.
Jeg liker deg veldig godt.
Så jeg sletter videoen.
Ok? Jeg lover deg det.
La oss late som ingenting skjedde.
Du trenger ikke takke meg.
Den ene hånden vasker den andre, ikke sant?
Alt i orden. Du blir ikke utvist.
Seriøst?
Men hva sa du til henne?
Kom. Sett deg og vis meg videoen.
-Hvorfor? -Sett deg og vis meg videoen.
Men hvorfor?
For det er neste test.
Og lukk døren.
Det er faen meg hett.
Tenner det deg?
Alt vakkert og perverst gjør det.
-Da skal jeg la deg være i fred. -Nei.
-Testen. -Hvilken test?
Sånn, ja. Se på meg.
Du får stå.
Nei, det er best du lar være.
Du får ikke komme.
Det er testen.
Slutt, noen ser oss.
Tror du det? La oss se.
Héctor…
Ikke gi opp. Du er så nær å bli med i Alumni.
Kom du?
Héctor!
Hvor er du?
Ja, ja! Ikke kom inn. Jeg kommer ut.
Hva gjør du?
Du fortsetter senere.
Ja?
Whiskyen er god, hva?
Ligger jeg med Iván, sier jeg: "Ja, jeg er ditt lille trofé."
Det var mitt og ditt argument frem til nå.
-Men nå tviler jeg på deg. -Hæ?
-Du vil bare overbevise deg selv. -Jeg er med Chloe.
-Du vil være sammen med Iván. -Så klart.
Men bare om vi er på like fot.
-Hvem er det? Sonia og jeg? -Nei. Det er derfor.
Hva mener du? Sonia kjøper ingenting til meg. For jeg tillater det ikke.
Vil du ikke føle deg forsørget, så ikke tillat det.
Men du tillater det.
Du lar folk ta seg av deg.
Hva mener du?
Presidenten i den klubben?
Se, der er Iván.
Visste du at han ga Chloes mor over to millioner?
Sin egen mor. Så hun ville stikke av.
Hvem? Klubbfyren?
Nei. Iván.
-Er Chloes mor Iváns mor? -Bli med meg.
To millioner, ok? Helt uten videre. Like lett som å gi deg en drink på huset.
Nei. De tar det fra lønnen min.
Samme sak.
Kort sagt vil jeg bli sammen med ham igjen.
-Men jeg må stå på egne bein først. -Ingen velgjører eller rik familie?
-Er du født fattig, dør du fattig. -Så hva bør jeg gjøre?
Elsker du ham, gå til ham.
Du så hvor fort han glemte deg i Sør-Afrika.
Tusen takk. Det er flott. Takk for at du gjorde meg enda usikrere.
Bare min mening.
Hva med deg og papirene dine? Alt bra?
-Din jævel. -Det var kjipt sagt, din dust.
Gå til millionæren.
-Dalmar… -Du må ikke være en forsørget mann.
Gå til ham.
Jeg er lenket til baren. Jeg kan ikke.
Er du forelsket i ham eller ikke?
-La meg være. -Bare finn på noe.
-La meg være, sa jeg. -Gi ham is, glass, sitroner.
Gi ham noe! Gå!
Ok.
JEG KOM PÅ ENDA EN TEST. NÅ.
JEG JOBBER.
DRA OG MØT MEG. HVA PRIORITERER DU EGENTLIG?
FRAKOBLET
Hei!
-Skulle du ikke bli hjemme og hvile? -Jo, men jeg har det bra.
Jeg vil heller være med deg enn å stirre i taket.
Jeg bestiller. Vil dere ha noe?
Nei takk. Og du bør ikke drikke.
-Stoler du ikke på meg? -Jo, men du klikket.
-Klikket? -Ja, klikket. Fikk anfall.
Sier du det fordi du er lei av meg?
-Jeg er ikke det. -Slapp av. Det er et uttrykk.
Jeg er avslappet, takk.
-Ikke snakk sånn til henne. -Du skulle bli hjemme.
-Bingo. -Faen.
-Skulle han ikke bli hjemme? -Jeg sa det.
Eller forvirrer du ham med å også skrive at du savner ham?
Nico, slutt.
Ikke bland deg.
Gi dere. Hva feiler det dere?
Har jeg alltid skylden for alt?
-Chloe. -Nei, jeg vil ikke snakke nå.
-Er alt i orden? -Dere to er jævla frekke!
Er du fornøyd nå, fetter?
Eric, vent!
Hei.
Hei. Jeg så deg ikke på en stund.
Ja, jeg måtte finne ut av noe med Isa.
Faen heller!
-Jeg henter en mopp. -La noen andre. Du er ferdig.
-Se på rotet. -Jeg betalte Isa så du fikk gå.
Vi kan dra til meg nå. Hun tok barsjefpris, men…
Jeg skulle tenke på det.
-Men liker du tanken? -Så klart.
-Da, så. -Du kan ikke ta avgjørelser om jobben min.
Jeg gjør ikke…
Få pengene dine tilbake og vent på meg.
-Men jeg snakket med… -Eller ikke vent på meg.
-Jeg er ikke i humør. -Men Joel…
Faen, jeg er lei av dette, Iván.
Nå betaler du for å tilbringe natta med meg.
Jeg er ikke forsørget lenger. Jeg er hora di.
Gå.
Bare gå og la meg jobbe.
Omar!
Ser du til meg?
Blir kjent med stedet.
-Akkurat. -Det er veldig kult.
Jeg har det bra, Nadia.
Jeg er veldig opptatt. Ta en drink. Jeg finner deg senere.
Hei!
Vær forsiktig.
Faen! Sykkelen min!
-Hva? -Den er borte!
Han kan ikke jobbe uten den.
-Han må anmelde det selv. -Han er for nervøs.
Vi trenger legitimasjonen din til anmeldelsen.
-Jeg anmelder det! -Er ikke sykkelen hans?
Gutt!
Jeg la den igjen. Hun sa hun skulle anmelde det…
-Sikker? Har du en? -Har han ingen fordi han er svart?
Det har han sikkert. Om han jobber…
-Detaljene dine. Jeg finner deg. -Altså…
Glem det. Vi kommer en annen dag. Det er bare en sykkel.
Min elskede, jeg…
Jeg har tenkt på det, og ja.
Kanskje jeg bør holde meg unna.
Holde meg unna, liksom. Vi går i samme klasse og har samme venner.
Men…
…jeg tror det er best at vi bare er venner.
Kanskje de har rett og jeg ikke er det beste for deg.
Jeg tror jeg gir deg det beste av meg,
men med usikkerheten og anfallene dine,
selv om de er sjeldnere og sjeldnere, trenger du
å få slappe av.
Vi skal snakke om det ansikt til ansikt,
men du skal få la det synke inn
og unngå å bli overrasket.
Omar.
Hei, rolig nå.
Pust.
Hei, Isadora.
Ikke vær redd. Sånt skjer.
Omar, jeg trenger alle papirene. Tillatelsen, forsikringen…
Unnskyld meg. Dette er ikke rett tidspunkt.
Ta ham med til ambulansen.
Kan du vise meg papirene?
Hvem kan vise meg dem?
Jeg har dem ikke.
Hva?
Jeg har ingen tillatelse, forsikring eller penger. Jeg har ingenting.
Bli med meg.
Slutt! Hva driver du med?
-Jeg kan feilplassere rapporten om du vil. -Hva?
Be meg, så gjør jeg alt for å få dette til å forsvinne.
Ja, det blir komplisert.
Mer enn å snike mobilen inn i fengsel, men ber du meg,
gjør jeg alt i min makt.
Du gir deg ikke
før hele familien min sitter inne. Jeg også.
-Hvorfor sier du det? -Jeg har sett hva du er i stand til.
Jeg gjør en venn en tjeneste.
Akkurat.
I bytte mot hva?
Venner gjør ikke tjenester i bytte mot noe.
Men vi vet begge at du vil ha noe.
Det som betyr noe nå, er om du trenger og vil ha min hjelp.
Ja.
Ja, jeg vil at du hjelper meg. Gjør det du må.
Du bør dra. Du mister flyet.
Jeg har tid.
Hvordan går det?
Jeg sov på gulvet
med et tøystykke som knapt dekket knærne mine.
-Jeg fikk ikke pisse. -Jeg tar ham med på rommet.
Og de lot meg gå som om de gjorde meg en tjeneste.
Jeg har et rulleblad nå. De er ute etter meg.
Kom.
Jeg mener…
Denne leiligheten er full av ulykke og dritt.
Jeg legger meg også.
Dra. Fort deg tilbake til New York.
Og til drømmepraksisen hos FN.
-Jeg vet ikke om det er det jeg bør gjøre. -Jo.
Det er det eneste du bør gjøre.
Kom deg vekk herfra mens du kan.
Takk, mamma.
Ha det, vennen.
Vennen min!
Sikker på at du ikke vil gjøre jenteting?
Jeg må snakke med Eric.
-Om han er her. Han ble nok hjemme. -Jeg vil bare at du skal ha det bra.
-Jeg vet det. Jeg også. -Da drar vi! Skulk timen.
Mamma, jeg har noe viktig å ta meg av.
Det er ikke fordi jeg ikke vil, ok?
-Glad i deg. -Likeså.
Emilia.
-Hei, Chloe. -Hei.
God morgen.
Jeg ville spørre deg om du har bestemt deg angående meg og Alumni.
-Nei. -Jeg forlot Eric.
Prioriteter, ikke sant?
Og i tillegg har jeg rulleblad.
Å få papirene mine nå…
Ikke tenk på det.
Jeg kommer straks.
VELG BRUKERNAVN
JEG VET DU FIKK 2 MILLIONER EURO. SKAL VI SNAKKE SAMMEN?
God morgen.
Du bør finne et annet sted å sove.
Kom hit.
Hva?
Kom hit, sa jeg.
Vær så snill.
Hva? Hva vil du?
Bli med i klubben.
-Prioriteringene dine var uklare i går. -For meg også.
Det var vel testen min?
Du køddet med meg med greiene du fant på,
men du forventet dette. Du ville vite om jeg ville gjøre det som måtte til.
Så der har du det.
Er det det jeg er for deg?
Et offer?
Har det noe å si?
Vil du ha det, ta det.
Dere er vant til å ta hva dere vil.
Så kom igjen.
Du har min tillatelse.
Héctor. Se på meg.
Héctor, ta det med ro.
Pust.
Det går bra.
Tekst: Kristján J. K. Steinarsson