Bravo, fetelor!
Acum dați mâna!
Ce știm de băiatul fotbalistului poponar mort?
Iván Carvalho?
- Ești gelos? - Curios.
Aici nu concurezi pentru Joel. Îl testezi pentru Alumni.
Da, să trăiți!
Să fie pe merit, nu fiindcă te strânge șlițul!
Emi, concentrează-te! Spune-mi ce știi despre Iván!
Dă-te! Ești fierbinte de nu se poate.
Următorii doi!
Iván este sau a fost iubitul lui.
Asta, până să plece în străinătate.
Iván!
Futu-i!
Iván
și Joel.
Și acum, ce?
Haideți!
S-a sfârșit prost, dar s-or fi împăcat.
Dacă e deja o fisură, nu se mai închide chiar dacă ar vrea ei.
De fapt, poate chiar concurezi pentru Joel.
Dacă se împacă cu Iván, o să uite de tine și de Alumni.
Nu va fi așa.
Începeți!
Ba sigur că va fi așa.
De parteneri și de foști iubiți scapi cel mai greu.
IUBITUL MEU ARE BPD. ȘI?
ÎȘI IA MEDICAMENTELE, ARE O VIAȚĂ NORMALĂ ȘI ÎL IUBESC
Ce pui la cale?
Testul meu pentru Chloe.
Tu ai unul pentru el?
Prefer să improvizez.
Bine, să ne oprim aici!
Ajunge!
Nu, Iván! Terminați! Gata!
Ajunge! Dați mâna!
Bine.
Dar o să-ți scape.
Îți spun eu că nu.
ELITA
Mamă?
Ce este?
Nimic. Nu mă pot ține pe picioare.
Știi că sunt ca un bebeluș. Când mi-e foame sau somn…
cad de pe picioare.
Ești foarte stresată, nu?
Despre povestea cu Raúl și cu tot restul.
Despre tot, da.
Poliția ne dă târcoale și…
cel mai insuportabil e că fratele tău stă departe de noi.
Ăsta e adevărul.
- Așa deci. - E insuportabil.
Chloe, știu că m-ai considerat întotdeauna o scorpie.
Și egoistă și…
și capricioasă.
Ești nebună, calculată, manipulatoare.
Ajunge, nu?
Dar ești și o leoaică
în stare de orice pentru a mă apăra.
Și o femeie care a pornit de la zero și s-a bătut ca să nu-mi lipsească nimic.
Ca eu să pot fi cine voiam, indiferent de ce spuneau ceilalți.
Mamă, mi-a trebuit un timp, dar văd la tine lucruri
care nu sunt așa de urâte.
Vino încoace!
Iubirea mea!
Sunt încolțită. Nu știu ce să mai fac.
Niciodată n-ai știut, mamă.
Asta nu te-a oprit.
Nu te-a ținut pe loc. Întotdeauna ai mers mai departe.
Așa e.
Dar acum cred că n-o să-l mai văd pe Iván, asta după ce l-am găsit, și…
cred că ți se poate întâmpla orice din cauza poveștii cu Raúl.
Nu știu ce să fac, dar aș face orice, oricât de nebunesc.
Știu. Dar uite ce e!
Măcar o dată în viață lasă pe altcineva să aibă grijă de tine!
O dată în viață!
Mă voi ocupa eu de toate și voi avea grijă să-ți fie bine.
Măcar o dată.
Bine? Da?
Când te-ai maturizat atât?
- Nu știu. S-a întâmplat. - Serios vorbesc.
Mâine-poimâine faci botox.
- Pe bune? - Cum adică?
- Botox? - Să vedem!
Botox preventiv. Fă așa din nou!
- E pronunțat deja. - Mamă!
Vino încoace! Mă întristez nespus când văd ce mare te-ai făcut.
PENIBIL IERI LA ORA DE SPORT ÎMI DATOREZI UN MAIOU
'Neața!
Deci? Cum ai dormit?
Foarte bine, să fiu sincer.
Super! Fiindcă azi e ziua cea mare.
- Ce? - Testele pentru Alumni.
Teste?
La plural?
Cât de multe găsesc.
Câte o să fie?
Ți-am spus. Câte o să găsesc.
Ne vedem, bine?
Ești pregătită?
Foarte.
Ai emoții?
Să fiu sinceră, nu.
- Ar trebui să am? - Deloc.
Îmi aduci te rog o Cola?
E un test pentru Alumni.
- Ar putea fi. - Bine.
Acum înțeleg. E ca un ritual de inițiere, nu?
Adu-mi Cola aia!
Bine.
Ea plătește?
E o doză, pentru Dumnezeu. Nu un bidon de țiței.
Te înjosești ca să intri într-un club?
Mă înjosesc așa?
Plecând capul și ascultând-o așa? Da.
Iubitule! Anarho-sindicalism dimineața devreme? Nu.
- De ce vrei în club? - Fiindcă absolvim. Se termină.
Și îmi pot face relații utile.
Sunt foarte pretențioși. Vor să fii acolo întruna.
Nu e mare scofală.
Draga mea, e ca o sectă. Așa se spune.
Atunci o să am grijă să nu mă înghită secta.
- Nu mai crezi în noi? - Poftim?
- Crezi? - Ce?
Când se termină anul, te desparți de mine, așa că te pregătești.
Ce tot…
Te pregătești, ca să nu suferi atât când vine momentul.
- Lasă! Hai s-o rupem acum! - Eric!
Eric, ajunge!
Nu știi ce fericită sunt cu tine.
În plus, dacă ne despărțim, va fi pentru că tu mă vei lăsa.
Nu.
- Nu? - Asta nu se va întâmpla.
Poftim! Nu se va întâmpla niciodată.
Bine?
Isadora, vrei să încep cu cinci ore mai devreme
din timpul meu liber.
Știu că e doar o dată. Mâine va fi de două ori.
Nu-mi plătești nici salariul minim, darămite ore suplimentare.
Ce este?
Da. Bine, vin. Pornesc acum.
Cum adică să iau un taxi?
Tu știi cât costă?
Apreciez că plătești tu jumătate. Foarte generoasă.
Cum adică jumătate?
Prefer să iau autobuzul.
Bine, fie. O să iau un taxi. Pa!
Omar, stresul ăsta nu-ți face bine.
Poate că nu sunt gata încă pentru o viață normală.
Ba ești. Doar că nu ești gata pentru o șefă atât de…
Spune-o!
Spune-o, surioară! Haide!
Trage o linie!
- Hai să mâncăm! - Nu pot.
Ce? Sun-o și spune-i!
Nu pot, Nadia! Futu-i!
Nu mă stresa și tu acum!
Aveam planuri.
Altădată?
Omar, mâine plec la New York.
Ce zici să ieșim la prânz?
Sau cină?
Sau mâine, înainte să pleci. Bine?
De acord? Da?
- Da. - Da?
Te iubesc!
Doamne!
Mersi, Chloe. Ne mai vedem!
Toate bune?
Da.
Te iubesc.
Și eu pe tine.
Te iubesc. Te iubesc. Și iar te iubesc.
Pa!
Bună dimineața!
Ce cauți aici?
Îmi făceam rondul, am văzut că e deschis și am intrat.
Rondul? Ca inspector?
Da. Din când în când, mai fac și asta.
Nu pot vorbi acum cu tine, Luis. Am o ședință.
Trec mai târziu.
Cu tot respectul și afecțiunea din lume,
ți-am spus de o mie de ori că nu vreau să am de-a face cu tine.
Nu poți veni așa și face pe naivul. Mă faci să chem…
Poliția?
Îmi pare rău.
Scuză-mă! N-am vrut să te deranjez.
A venit.
- Ce petrecere mare? Azi? - „Super sexy festival party”.
Nu putem face așa ceva fără bani, fără autorizații…
Gura! Ce ți-am spus? Cum se fac banii?
- Cheltuind. - N-avem bani nici de gheață.
Cer niște favoruri.
- Vei rămâne datoare. - Asta e problema mea.
Pupitrul DJ-ului trebuie să fie epic!
Tu vei fi, nu?
Nu, n-am chef. În plus, nu mai atrag lumea.
Și pe cine aducem care să și atragă?
Hopa! Deodată ești anxios!
Dau niște telefoane. Tu scrie „DJ surpriză”!
Cum să fie pupitrul?
O să-ți placă!
Așa.
Costă mai mult decât casa mea.
Nu doar structura, ci și montajul, timpul…
Nu. Îl pot monta ospătarii.
Câți să angajez?
- Unsprezece. - Ce?
Unsprezece.
Încă unsprezece? Sau în total?
În total.
N-are rost să arunci banii.
Fii atent! Ai grijă cum vorbești cu mine!
Nu pot plăti structura și ospătarii.
Atunci, taie din oameni. Câți? Patru? Uite cum facem!
Păstrăm doar un agent de pază la ușă.
- O megapetrecere fără dispozitiv de pază? - Nici asigurare. Mi se rupe.
Îmi pare rău. Nu pot lucra așa.
Omar! Nu spune asta!
Totul va fi bine. Ești cel mai bun. Ai încredere în tine!
Ce zici de 5% din încasări, ca primă?
S-a făcut?
Bine! Super! Petrecere!
- Mersi! - Petrecere!
Dăm o petrecere!
Noi doi la duș, fără să ne privim?
Eu te-am privit. Din cap până-n picioare.
Nu știu, Iván. Nu m-am simțit în largul meu.
- A fost ciudat, după… - Îmi pare rău că ne-am certat.
Și mi-a fost foarte dor de tine. Eram ofticat după toată povestea…
Și eu.
Ce mai faci? Ți-ai găsit unde să stai?
Da. Stau la Alumni.
Înțeleg.
Am văzut că ești pe bune cu președinte.
Ne înțelegem bine.
Crede că m-aș potrivi și vreau să intru. Dar atât și nimic mai mult.
Mi-ar plăcea să fim iarăși împreună.
Și să o luăm de unde rămăseserăm.
Aș vrea să pot spune da, dar…
Nu mi-e ușor să uit ce s-a întâmplat. Mai ales discuția.
Știu și înțeleg perfect,
dar dacă o luăm încetișor?
Am putea începe stând peste noapte la mine, dacă vrei.
O să mă gândesc.
Bine?
Bine.
ÎNCEPEM?
Vreau să înregistrezi fetele făcând duș.
Ce?
- Tu glumești? - Nu. De ce?
Mă așteptam la altceva.
- Altceva? - Ceva mai puțin…
Mai puțin ce?
Mai puțin imatur? Nu ca la școala primară?
Așa ar fi fost acum câțiva ani.
Acum, cu feminismul ăsta de căcat, poți ajunge la pârnaie.
Sau, mai rău, poți fi exmatriculat.
„Feminism de căcat”?
Feministele extremiste.
Feminazistele.
Alea împuțite și păroase.
Știi ceva? Nu mă mai interesează clubul tău.
- Glumeam, Joel! - Iar prietenul meu e de culoare.
Ce are asta cu feminazistele?
Bine, fie.
Îmi pare rău.
Măi! Mă ierți?
Și dacă mă prind?
Trebuie să îmi dovedești că ești gata de orice.
Inclusiv riscându-ți locul la cea mai bună școală.
TE-AI MAI GÂNDIT?
Fetelor, a cui e geanta asta?
Joel!
Pe ăsta îl cauți?
Vere!
- Ce ai? - Nu știu?
Să chem un doctor?
Nu știu dacă e de la anxietate.
Să-i sun pe ai mei?
Eric!
Futu-i!
Chloe!
Dragule, te simți bine?
Nu. Ceva nu e în regulă.
Ți-ai luat medicamentele?
- Da. N-ai încredere în mine? - N-am spus asta.
„Are anxietate fiindcă nu și-a luat pilulele.”
- Nu-ți mai imagina aiureli! - Nu mă minți!
Ce tot vorbești?
Se pare că vrei să mă lași.
- Dacă negi, explodez. - Nu…
Și îmi spui să-mi iau pastila de parcă aș fi un copil.
Nu mai face pe nevinovata!
Emilia, scuză-mă! Asta n-ar trebui să se întâmple.
Nu e de la nervi, nu? Așa-s eu.
Îți place, nu-ți place, asta e!
- Du-te și ai grijă de el! - Scuză-mă!
Eric!
Eric ți-ar putea spune ceva.
Tu chiar crezi că vărul meu poate face pe detectivul?
Știu.
Dar poate știe ceva despre Chloe și Raúl, ca tu să îmi spui.
Nu. Când vorbim de ea, face urât.
Așa deci.
Te simți bine?
Nu mai știu ce să fac.
Poate o lași așa.
- Și accepți ce se spune că s-a întâmplat. - Raúl n-ar fi făcut așa ceva.
Cred că începi să uiți cine era Raúl și ce ți-a făcut.
- Deci merita să moară? - N-am spus asta.
Doar să nu romanțezi relația ta cu el!
Nu ți-l aminti altfel decât era! Bine?
O îmbrățișare?
- Nu, nu pot. - Sara!
Dă-mi cheile!
Dă-mi-le! Haide!
Am spus „nu”. Plec.
Nico! Nico, haide!
Nu plec decât când intri.
Tu prima sau eu?
Bine, eu primul.
Acum poți deschide ochii.
Mulțumesc.
Bună!
Ce face iubitul tău?
Mai bine. L-am trimis acasă și sper să-și revină.
Îl apucă des pandaliile, nu?
- Am auzit că face mare tărăboi. - Nu. O făcea pe vremuri.
Dar acum că ia medicamente și merge la psiholog, e mai bine.
E alt om.
Hai, stai jos!
Mi-e teamă că te-ar putea afecta în Alumni. Dacă ești acceptată.
- De ce? Nu văd de ce. - E o chestiune de priorități.
Ce ești dispusă să faci ca să intri?
Mă jur că Eric e bine și nu știu dacă eu…
Problemele mintale nu dispar de tot.
Episoadele vor fi mai rare,
dar îl vor afecta întotdeauna.
Și atunci, ce?
Cum adică „ce”?
Vei lăsa totul,
chiar dacă ești cu noi, ca să te duci să ai grijă de el, nu?
Sigur că da.
- Evident. - Asta spun.
Evident.
Priorități.
Ne mai vedem. Pa!
Ăsta era testul meu.
Poftim?
Ce m-ai întrebat acum.
Dacă îl pun pe Eric înaintea Alumni. Nu?
Nu, deloc.
Era doar o întrebare. Vorbeam și noi.
- Ciao! - Bine. Ciao!
Înregistrai fetele la duș, nu-i așa?
Ești conștient că asta nu e o festă de copii, ci o infracțiune?
Îmi pare foarte rău, Virginia.
Dar de ce ai făcut-o?
A fost ideea ta sau ai fost pus?
Fiindcă nu e ceva ce ai face tu.
Spune-mi!
Joel, dacă nu îmi răspunzi,
va trebui să te exmatriculez.
Explică-mi te rog ce s-a întâmplat!
Bună dimineața!
S-a întâmplat ceva?
E telefonul lui Joel.
Poftim! Du-te la club și așteaptă-mă acolo!
Închide ușa după tine!
- Ce faci? - Îți întind o mână, Virginia.
Dacă îl exmatriculezi pe Joel,
Las Encinas va fi dat în judecată pentru conducere deficitară.
Iar apoi, cineva va posta clipul.
Bietele fete vor fi văzute goale, iar părinții se vor întreba
cum a fost realizată înregistrarea.
Se vor îndoi de competența ta. Vei plăti toate oalele sparte.
Și chiar nu vreau să pleci, Virginia.
Îmi ești tare dragă.
Așa că voi șterge clipul.
Bine? Ai cuvântul meu.
Și ștergem totul cu buretele.
Nu e nevoie să îmi mulțumești.
Ne ajutăm reciproc, nu?
Nu vei fi exmatriculat.
Serios?
Dar ce i-ai spus?
Vino! Stai jos și arată-mi clipul!
- De ce? - Stai jos și arată-mi clipul!
Dar de ce?
Fiindcă ăsta e următorul test.
Și închide ușa!
Ce sexy!
- Te excită? - Da. Tot ce e frumos și pervers.
- Atunci, te las singur. - Nu.
- Testul. - Ce test?
Așa e. Uită-te la mine!
Ți se scoală.
Nu. Mai bine nu.
Nu poți termina.
Ăsta e testul.
Termină! O să ne prindă!
Da? Crezi? Hai să vedem!
Héctor!
Nu renunța! Ești pe punctul să intri în Alumni.
Ai terminat?
Héctor!
Unde ești?
Da! Nu intrați. Ies eu imediat.
Ce faci?
Continui tu după.
Da?
E bun whiskyul, nu?
Dacă m-aș culca cu Iván, aș spune: „Da, mă întreții ca pe un trofeu.”
Până mai ieri, asta spuneam eu, nu tu.
- Nu cred că o spui pe bune. - Ce?
- Încerci doar să te convingi. - Sunt cu Chloe, iubi.
- Vrei înapoi cu Iván. - Sigur că da.
Dar doar pe picior de egalitate.
- Ce, eu și Sonia suntem egali? - Nu. Tocmai de-aia.
Cum adică? Sonia nu-mi cumpără nici semințe.
Fiindcă nu îi dau voie.
Dacă nu vrei să te simți întreținut, nu accepta!
Dar tu accepți.
Lași oamenii să se ocupe de tine.
Cum adică?
Președintele clubului?
Uite-l pe Iván!
Știi că i-a dat două milioane mamei lui Chloe?
Adică, mamei lui. Ca să plece.
- Cine? Tipul cu clubul? - Nu. Iván.
- Mama lui Chloe e și a lui Iván? - Da. Vino!
Două milioane, da? Pur și simplu.
Cum ți-aș da de băut din partea casei. Nu. Mi-ar reține din salariu.
Totuna.
Pe scurt, da. Vreau să mă întorc la el.
Dar numai pe picioarele mele.
Fără să te ajute cineva bogat? Te naști sărac, mori sărac.
Și ce ar trebui să fac?
Dacă îl iubești, du-te la el!
Ai văzut ce repede te-a uitat în Africa de Sud.
Mersi. Mă ajuți mult.
Așa mă îndoiesc și mai mult de mine.
Asta e părerea mea.
Bine. Tu ce faci cu actele? Toate bune?
Lăbarule!
M-ai lovit sub centură.
Du-te la milionar!
- Dalmar! - Nu vrem să fii întreținut.
Du-te după el!
Sunt legat de bar. Nu pot.
Îl iubești sau nu?
- Lasă-mă în pace! - Inventează ceva!
- Am zis să mă lași în pace. - Du-i gheață, pahare, lămâi!
Du-i orice! Du-te!
Bine.
M-AM MAI GÂNDIT LA UN TEST. ACUM.
LUCREZ.
VINO SĂ NE VEDEM! CUM RĂMÂNE CU PRIORITĂȚILE TALE?
DECONECTAT
N-am vorbit că stai acasă și te odihnești?
Da. Dar mă simt bine.
Mai bine cu tine decât acasă, cu ochii în tavan.
Mă duc să comand. Vrei ceva? Tu?
Nu vreau nimic. Și n-ar trebui să bei.
- N-ai încredere? - Ba am, dar azi ai avut o criză.
- O criză? - Da, o criză. Un atac.
O spui fiindcă te-ai săturat de mine?
- Nu m-am săturat de tine. - Calmează-te, spune și ea.
Sunt calm, mersi.
- Nu vorbi așa cu ea! - Trebuia să stai acasă.
- Hop și el! - Futu-i!
- Nu urma să stea acasă? - I-am spus.
Sigur nu i-ai spus „stai acasă”, iar apoi „mi-e dor de tine”?
Nico, termină!
Nu te amesteca!
Terminați! Ce naiba e cu voi? Eu sunt întotdeauna de vină pentru toate?
- Chloe! - Nu vreau să vorbesc acum.
- Toate bune? - Aveți tupeu, nu glumă!
Acum ești mulțumit, vere?
Eric, așteaptă!
Bună!
Salut! Ai dispărut.
Da, a trebuit să rezolv ceva cu Isa.
Futu-i!
- Mă duc să șterg. - Lasă! Tu ai terminat.
- Dar… - Am plătit-o pe Isa, să-ți dea drumul.
Hai la mine acasă! A cerut cât pentru șeful de sală, dar…
Urma să mă mai gândesc.
- Dar îți surâde ideea? - Da.
- Atunci, gata. - Nu poți decide în locul meu.
Joel, eu nu…
Cere-i banii înapoi și așteaptă până termin!
- Dar am vorbit cu… - Știi ceva? Nu mă aștepta!
- Nu am chef. - Dar, Joel…
M-am săturat de asta, Iván.
Acum îmi plătești șefa ca să petreci noaptea cu mine.
Nu mai sunt întreținutul tău, ci curva ta.
Du-te!
Lasă-mă să lucrez!
Omar!
Mă controlezi?
Am venit să văd locul.
Așa deci.
E foarte mișto.
Sunt bine, Nadia.
Sunt foarte ocupat. Bea ceva și ne vedem mai târziu!
Hopa!
Cu grijă, da?
Futu-i! Bicicleta mea!
- Ce? - A dispărut.
Nu poate lucra fără ea.
- Trebuie să o raporteze el. - Nu. Are emoții.
Arată-mi actul de identitate, pentru raport.
- Eu raportez. - Bicicleta nu e a lui?
Puștiule!
L-am lăsat acasă. A zis că raportează ea…
Ești sigur? Ai acte?
- E de culoare, deci n-are acte? - Sunt sigur că are. Dacă lucrează…
- Dă-mi detaliile și caut în sistem. - Uite… Lasă! Revenim altădată.
E doar o bicicletă.
Dragule, eu…
M-am mai gândit și, da,
mai bine stau departe de tine.
„Departe”… Suntem în aceeași clasă și avem aceiași prieteni.
Dar…
Cred că e mai bine să fim doar prieteni.
Poate că lumea are dreptate și…
eu nu îți fac bine.
Cred că îți ofer ce am mai bun, dragule, dar…
cu nesiguranța și crizele tale,
deși ele sunt tot mai rare, tu ai nevoie…
să fii liniștit.
Discutăm mâine față în față, bine? Dar…
voiam să știi ce am să îți spun
și să nu fii surprins.
Omar!
Ușurel! Gata!
Respiră!
Bună, Isadora!
Lasă! Se mai întâmplă.
Omar, vreau toate actele. Autorizația, polița de asigurare…
Nu te supăra!
Nu e momentul.
Du-l la ambulanță!
Îmi poți arăta actele?
Cine mi le poate arăta?
Nu am.
Poftim?
Nu am autorizație, nici asigurare, nici bani. Nu am nimic.
Vino cu mine!
Termină! Ce faci?
Dacă vrei, pot să rătăcesc raportul.
Ce?
Cere-mi-o și voi face tot posibilul să nu se afle.
Sigur, va fi complicat.
Mai complicat decât un telefon în pușcărie, dar cere-mi
și voi face tot ce pot.
Vrei să-mi bagi toată familia în închisoare, inclusiv pe mine.
De ce spui asta?
Am văzut de ce ești în stare, Luis.
E o favoare pentru o prietenă.
Sigur.
Și în schimb?
Prietenii nu vor nimic în schimb. Nu așa merge.
Dar tu o să vrei. Amândoi știm asta.
Isa, acum contează dacă tu ai nevoie și dacă vrei să te ajut.
Da.
Da, vreau să mă ajuți, Luis. Fă ce trebuie să faci!
Du-te! O să pierzi avionul.
Am timp.
Cum merge?
Am dormit pe jos cu o cârpă peste genunchi.
N-am avut voie să mă piș.
Îl duc în cameră.
Și mi-au dat drumul de parcă îmi făceau o favoare.
Dar oricum, acum am cazier. Sunt în vizorul lor.
Haide!
Culmea!
Apartamentul ăsta e plin de necazuri și rahaturi.
Mă duc să mă culc.
Du-te! Grăbește-te înapoi la New York!
Și la stagiul tău de vis de la ONU.
- Nu știu dacă asta ar trebui să fac. - Da.
Doar asta ar trebui să faci.
Să pleci de aici cât mai poți.
Mulțumesc, mamă!
Pa, iubito!
Iubito!
Nu vrei să mergem să ne distrăm ca fetele?
Trebuie să vorbesc cu Eric.
Dacă e aici. Probabil că a stat acasă.
Vreau să fii bine, atâta tot.
- Știu. Și eu. - Haide! Chiulește!
Mamă, am de rezolvat ceva important.
Nu pentru că n-aș vrea, da?
- Te iubesc. - Și eu.
Emilia!
- Bună, Chloe! - Bună!
Bună dimineața!
Voiam să te întreb dacă ai decis în legătură cu candidatura mea.
- Nu. - L-am părăsit pe Eric.
Prioritățile, nu?
Și pe deasupra, mai am și cazier.
Șansele să îmi dea acte…
Nu te mai gândi la asta!
Mă întorc imediat.
ALEGE NUME DE UTILIZATOR
ȘTIU CĂ AI PRIMIT DOUĂ MILIOANE DE EURO. VORBIM?
Bună dimineața!
Caută-ți alt loc unde să dormi, bine?
Vino aici!
Poftim?
Am zis să vii.
Te rog.
Ce? Ce vrei?
Vreau în club.
- Aseară, prioritățile tale erau confuze. - Și eu, la fel.
A fost un test, nu?
M-ai făcut cu capul inventând diverse, dar asta voiai, nu?
Voiai să știi dacă sunt gata de orice.
Deci, poftim!
Asta sunt pentru tine?
- Un sacrificiu? - Contează?
Dacă vrei, acceptă!
Voi, în Alumni, sunteți obișnuiți să luați ce vreți. Deci, ia!
Ai permisiunea mea.
Héctor! Uită-te la mine!
Héctor! Ușurel!
Respiră!
Gata, lasă!
Subtitrarea: Nicu Teodorescu