Varför ta på sig skulden?
Ingen tror mig, varken här inne eller där ute.
Ingen tror att Iván gjorde det. Jag har redan blivit dömd.
Carmen visade vad som sägs om mig i sociala medier,
och att om jag tar på mig skulden, så hjälper hon min familj…
Hon försöker rädda Iván.
Du dödade inte Joel. Du ska inte i fängelse.
Det var inte allt.
Jag utpressade Carmen med en film. Joel blev indragen i det.
Han ville hjälpa mig stanna här.
Vänta nu… "Utpressade"?
Med en film på vadå?
Kom igen.
På när Raúl dog.
Man ser Carmen kika fram från taket efter fallet.
Tror du att Carmen dödade Joel?
Kanske.
Men det var Eric och Chloe som var på Alumni och hotade honom med kniv.
Man ser knappt de två, men de kommer från Alumni.
Det är konstigt att Dalmar skulle lägga skulden på Eric och Chloe.
Han har väl erkänt?
På grund av mutor och press. Måste jag förklara igen?
Jag är ledsen men titta.
Vi kan utesluta dem ifall de syntes till på festen.
Men här ser man ingenting.
Du som är så snygg, rik och vit och betalar borgen med växelpengar…
-Dig uteslöt de på en gång. -Va?
Du skulle prompt ta över datorn. Tänk om det är du som döljer nåt.
Vad är det med dig? Ser du inte att vi är fyra här?
-Iván gjorde det inte. -Inte Dalmar heller.
Vem litar på Eric och Chloe? Vi behöver analysera situationen.
En pressad mamma, knivbråk, Eric som inte har alla hästar hemma…
-De har redan blivit förhörda. -Och?
Det var de jävla fascisterna. De dödade och bar ut honom.
Jag ska se till att de hamnar i fängelse.
Alla vet att Héctor och Emilia är svin, men skulle de döda nån?
Tänk om det var Eric och Chloe ändå.
ELITSKOLAN
Men vad fan…
Du är inte i form att bära så tungt. Inte för en så stor förändring heller.
Jag har inte råd att bo här själv. Ska jag ta livet av mig?
Vad gör vi med den här?
Tar vi med den eller ska den kastas?
Kom.
Vad hände?
Du borde inte ha kommit hit. Det är för mycket för dig.
Vi går ut.
Jag har förlorat allt.
Du har din familj.
-Jag hämtar tabletterna. -Du ska inte behöva förlita dig på dem.
Blunda.
Slumra vidare
Maten är inte klar
Och blir maten aldrig klar
Middag hos sig grannen har
Den sjöng mamma för oss när vi var små.
Jag sjöng den för dig varje dag under tiden som du låg i koma.
Du reagerade, som om du hörde mig.
Jag kunde känna
hur du log.
Slumra vidare
Maten är inte klar
Och blir maten aldrig klar
Middag hos sig grannen har
Slumra vidare
Mamma snart dig väcker
Brödet på bordet står
Sötsaker du också får
Slumra vidare
Maten är inte klar
Och blir maten aldrig klar
Middag hos sig grannen…
NU KAN DU CHECKA IN FLYGET TILL NEW YORK AVGÅR OM 24 TIMMAR
Jag svär på mitt liv att han inte gjorde det.
Inte ens för Chloes skull?
Din kusin lyder Chloes minsta vink.
Hon gör vad fan hon vill med den ärthjärnan.
Hör du vad du säger?
Han är lika knäpp som han är tokig i Chloe.
Säg inte så om honom.
Han mår inte direkt bra.
Jo, det vet jag. Och han är lätt att manipulera.
Men ge honom inte skit för hans psykiska problem.
Förresten är det du som tjatar om Raúl dag ut och dag in.
Var snäll och säg inget om du bryr dig om mig.
Ja, okej…
Jag säger inget för att inte såra dig, för det förtjänar inte du.
Men jag ska hitta den där filmen.
Om det blir din kusins fall, så må så vara.
Jag har den inte.
Om Chloe har den måste hon ta bort den.
Ingen av oss har den där jävla filmen.
Varför denna hysteri?
Jag är orolig för att det blir du som får ta smällen.
Det är nåt med dig.
-Har du berättat för nån? -Nej.
Du bråkade med Sara förut. Vet hon om det?
Nej, säger jag ju.
Du ger vilken slampa som helst nycklar hem till dig.
Du sårar mig när du tvivlar så där. Jag är bara orolig för dig, det är allt.
Nico ljuger sjukt dåligt. Jag kan hans kroppsspråk.
Han ljög och kände skuldkänslor.
Han är överbeskyddande mot dig.
Ska du inte ge honom en chans?
Eller?
Okej, vi antar att Nico inte har sagt nåt.
Men tänk om nån såg oss och Joel bråka.
Nej.
Jag tror att han har sagt nåt. Eller Dalmar.
Hetsa inte upp dig nu.
Vi sa att vi inte såg Joel.
Än sen om Dalmar har tjallat? Polisen trodde ändå inte honom.
Har du fått tillbaka mobilen?
Ja.
Den behöver laddas.
Att du tappade den under bråket…
-Vi hade varit körda om de hittade den. -Jag vet.
De tittar på oss. De vet.
Det gör de inte alls.
Slappna av. De misstänker oss om vi verkar nervösa.
Jag vill hämnas.
Den som gjorde så mot Joel ska råka ut för samma sak.
Din ilska sätter griller i huvudet på dig.
Det är normalt, men det är olikt dig. Chloe och Eric är nära vänner till oss.
Nej, så nära vänner är vi faktiskt inte. Vet du vad hon gjorde mot mig?
Hon visade Emilia mina privata konton för att få en plats i Alumni.
Det är jag säker på.
Hon är den största bitchen nånsin och gör allt för att få som hon vill.
Och Eric, den stackaren, som har mer än en skruv lös…
Jag kan dock inte se mig henne med en kniv i högsta hugg.
Men jag tänka mig att hon tvingade Eric att göra det.
Vad fan…
Det var de.
Men… Varför då?
Hon ville skydda sig själv och sin mamma.
Det är uppenbart.
Var är pappa och mamma?
Pappa kände sig yr. De har åkt till sjukhuset.
Det är ingen fara.
De är slutkörda och börjar bli gamla.
Hur mår du?
Jag är helt knäckt.
Det var inte Dalmar. Det var Héctor och Emilia.
Men de försöker få honom att framstå som skyldig.
-Du har inga bevis. -Vem skulle våga ge sig på dem?
Du är också rädd för dem. Du kallar dem för kryp.
-Men inte mördare. -Det var de som misshandlade mig.
Va?
De hotade att säga upp din praktikplats.
Du vet vad de är kapabla till.
Nu när du vet det, hur blir det då?
Offrar du din lovande framtid för min skull?
Förlåt. Nu är jag självisk.
Åk du. Livet väntar på dig.
Hej, mamma. Hur mår pappa?
Det är bara bra med mig.
Det är ingen fara.
Vi är på väg hem nu.
-Då ses vi sen. -Det gör vi.
Anmäl dem.
Va?
-Aldrig i livet. -Tänk inte på min framtid.
Jag har en framtid var som helst. Även här.
Jag är hellre med familjen.
Hec.
-Vi måste… -Gå och dö.
Vi måste delta på Alumnis avslutningsfest, som ordförande och vice ordförande.
Ställ in den.
Medlemmar från hela världen kommer. Vi måste visa att vi står enade.
Gå själv om du bara tänker på det.
Lycka till.
Du är det viktigaste för mig.
Men du undviker mig och sover inte ens hemma.
Jag orkar inte mer. Det tär på mig.
Titta på mig.
Att försvinna ur den man älskars liv är en fruktansvärd sak att göra.
Där har du fel.
Jag älskar inte dig.
Såra mig du om du vill.
Men jag skulle aldrig göra nåt för att såra dig minsta lilla.
Tror du verkligen att jag skulle göra nåt sånt?
Du gör vad som helst för att få mig att stanna kvar.
Jag har bett om att få byta skola
och plugga utomlands.
Utomlands?
-Var då? -Så långt bort som möjligt.
Bort från minnena av Joel.
Och bort från dig.
Nej.
Du skojar.
-Du får inte. -Dö nån gång!
Enligt Nico skulle Chloe och Eric skrämma Joel
på grund av utpressningen.
Han skulle aldrig utpressa nån.
Förlåt för att jag säger det här, det är ett illa valt tillfälle,
men Joel gjorde allt för pengar.
Ingen lär tro att de bara ville skrämmas.
I filmen pekas Carmen ut för mordet på Raúl.
-Klart att de ville göra sig av med Joel. -Carmen är driftig, men…
Om hon kastar Raúl från taket, kan hon lika gärna döda Joel också.
Eller få Chloe att övertala Eric.
Jag såg hur de tre gaddade ihop sig på festen.
Okej, så vad är planen?
Vi måste sno den där slynan Chloes mobil.
På den finns antingen filmen med Carmen eller avgörande meddelanden.
När de skyldiga har häktats får jag äntligen mitt avslut.
Du kan göra likadant med Joel. Alla vinner på det.
Och vi skingrar alla tvivel.
Hur ska vi få tag i hennes mobil?
I skolan, väl?
Nej.
Det kräver en mer avslappnad miljö.
Vadå?
Ikväll är det fest på Isadora House.
-På Cruz9. -Ja, förlåt.
En fest med lyx och flärd anordnad av Alumni.
Chloe kommer att gå och ta med Eric som sin plus ett.
Precis. De har till och med OSA:t.
Var inte så nervös. Det är ingen som misstänker oss.
Vi kan väl ha lite kul? Lite grann bara.
Ja.
Nämen hej.
Det är Alumnis fest, och det betyder kaos, droger och alkohol.
Och vi har vakterna på vår sida.
Det finns inget bättre ställe att sno slampans mobil på.
Tjena, "sis".
"Sis" som i "sister"?
Ja, det är klart.
Okej.
Jag har inte tackat dig än för allt som du och Carmen har gjort.
Borgen och häktningen…
Stödet i sociala medier också. Tack för det.
Det tog ett tag, men ni har öppnat mina ögon.
Livet har gett mig en mamma och syster.
Det är dags att jag lär känna er bättre.
Eller åtminstone får veta vart vi är på väg.
-Gärna. -Eller hur?
Ska vi prata lite?
Visst, men jag vill inte lämna Eric ensam.
Du måste låta honom vara. Annars blir han så stressad.
-Okej. -Eller vad vet jag?
Du känner honom bättre.
Du har helt rätt.
Det är bra för honom att inte vara så beroende av mig och andra.
Precis.
Så jag tar gärna ett glas med min "bro".
Okej.
Ursäkta.
Vi behöver prata med dig och din bror.
Han har länge velat skylla misshandeln på oss.
För att det var ni. Ni och tjugo till.
Vi var femtio pers. Nej, hundra.
-Lägg märke till ironin. -Jag har noterat den.
Var har ni bevisen?
Det är vi som skaffar fram bevis och utvärderar anmälningar.
Det var inte vi.
Ljuger gör du också, ditt as.
De hotade mig på film också.
Gjorde vi? Får vi se den?
Den togs bort.
Jaha… Vad typiskt.
Den går säkert att få fram.
Vi får ringa WhatsApp och…
Det räcker nu!
Vi slog honom inte.
Men apropå anmälningar… Jag vill också göra en anmälan.
Precis.
Kan vi stämma Omar för falska anklagelser?
Det var inte det jag tänkte på.
Anmälan är min, inte vår.
Och den gäller dig.
Hec?
Vad anklagar du henne för?
För mordet på Joel.
Jag visste det, för fan. De misshandlade mig också.
-Vad fan är det du säger? -Du dödade honom.
Såg du det? Hjälpte du till? Har du bevis?
Det är väl ni som skaffar fram bevis och utvärderar anmälningar?
Dalmar har erkänt.
Gräver ni inte i det, kontaktar jag säkerhetspolischefen.
Vi är vänner. Jag har hennes nummer.
-Hot är kanske inte… -Det är rimliga anklagelser.
De uppmuntrade andra att beskylla Dalmar.
Populister gör så för att avleda uppmärksamheten.
-Tvingade du Dalmar att erkänna? -Jag har inte gjort nåt.
Héctor vill mig illa. Han njuter av det.
-Jag har inte… -Okej.
Vi går nån annanstans och pratar.
Jag föddes här.
Men mamma drog med mig och följde efter
varenda täta snubbe hon hade för stunden.
Nu när vi återvände till Madrid utan en kille i bilden undrade jag varför.
Men nu förstår jag.
Det gör mig så arg att hon inte fattar att jag inte kan rota mig
eller ha relationer till andra människor.
Jo, nu kan du.
Till din bror.
Tack för det, Iván. Verkligen.
Tack.
-Ska vi ta en syskonselfie? -Okej.
Då så.
Jag tar den. Jag har längre armar.
Så där.
-Där är du ju. -Vad är det?
Eric har ett utbrott.
-Var är han? -På toan.
Vi går.
Vatten?
Nej, det är bra.
Du kan börja berätta.
Héctor!
Titta hit. Så ja. Andas.
Jag behövde beskylla nån annan.
Vem vore bättre än en svartsjuk pojkvän med en kille som prostituerar sig?
-Joel… -Jo, vi vet.
Så var det.
Hjälp mig!
Jag förstår precis, men gråta får du göra senare.
-Vad tänker du göra? -Vi måste härifrån.
Vart ska vi?
Gästerna och fnasken har gått. Vi är ensamma.
Jag behöver tänka.
-De som gick ut med soporna. -Va?
Drönarfilmen.
De som gick ut med soporna var de två som bar ut kroppen.
-Kolla hennes meddelanden. -Och bilderna.
Eric!
Är du här?
Eric! Öppna dörren!
Öppna!
Han är för fan inte här.
Vad är det, älskling?
-Mår du bra? -Ja.
-Sara sa att du hade ett utbrott. -Om hon med det menade att skita, så ja.
Fan vad skraj jag blev.
Alltså…
-Är du av med mobilen igen? -Jag hade den nyss.
Jag tog fram den för…
-Vadå? -Jag skulle ta en selfie med Iván.
Men då kom Sara och sa att du mådde dåligt.
-Fan också. Sara vet. -Helvete.
Hon lurade mig för att sno mobilen.
Kom.
Ni är såna jävla svin! Ge hit mobilen!
Stanna! Annars ber jag vakten att slänga ut er.
Det här funkar.
Lämna inte kniven där.
-Men vad fan! Skärp dig! -Han är för fan död.
Vi bär på en död kropp. Våra fingeravtryck finns överallt.
På kniven också.
Ammoniak och eld. Vi bränner upp och rengör allt som behövs.
Så ni bar ut Joels kropp från Alumni.
Ja.
Jag planerade att arrangera en brottsplats.
Men först behövde jag tänka ut hur.
Och det gjorde jag.
Jag gick ut till festen
och lät min bror ta hand om kroppen och kniven.
Jag smälte in bland de andra.
Och utan att nån la märke till det,
så hällde jag en stor mängd GHB i Iváns glas.
En elefant skulle ha däckat på bara några minuter.
Och därför somnade han.
Ja, men jag ville att han skulle göra det på rätt plats.
På en lugn plats en bit bort från festen.
Det stämmer bra med vad Dalmar och Iván har berättat.
Iván. Kom igen. Ställ dig upp.
Hörru.
Ställ dig upp.
Fan, vad packad du är.
Mobilen…
Alltså…
Sista drinken slog visst fel.
-Drinken? -Ja.
-Det är dags för dig att gå hem. -Nej. Jag ska träffa Joel.
Han skickade ett konstigt mess. Jag förstår inte vad som har hänt.
Titta här.
"Jag är less på din svartsjuka. Vi gör slut. Kom hit."
Ser du?
Skickade du det?
Joels mobil?
-Ännu fler fingeravtryck. -Vi bränner upp den sen.
LÅST LÅS UPP MED ANSIKTET
Vad fan håller du på med?
TILL IVÁN: JAG ÄR LESS PÅ DIN SVARTSJUKA. VI GÖR SLUT. KOM HIT.
PLATS: LAS ENCINAS
Nu bär vi ut honom.
Vad har Dalmar med saken att göra?
Här ska det vara.
Jag sätter mig ner.
Hörru. Iván.
Jag visste inte att det var fler där.
Jag fick improvisera.
Så varför erkände han?
Han måste ha blivit tvingad.
-Ni anklagade honom öppet. -För att avleda uppmärksamheten.
-Tvingade inte du honom att erkänna? -Nej.
Gjorde inte ni det?
Det var enklast att lägga skulden på en svart och papperslös person.
Emilia, du är gripen för mordet på Joel Castellano Soler.
Vi ville bara skrämma honom.
Joel utpressade vår mamma. Vi skulle bara skrämmas, inget annat.
Varför gjorde han det?
Vi gjorde det inte, för fan!
Varför filmade ni Joel när han knullade? Filmade ni när ni dödade honom också?
-Tänder ni på det? -Vi dödade honom inte.
Jag filmade för säkerhets skull, ifall vi skulle behöva nåt annat.
Jag filmade Joel och de andra eskorterna göra sitt.
Innan jag släppte in Eric
lämnade jag mobilen i rummet med deras tillhörigheter,
deras central så att säga.
Om nåt skulle hända där inne, kunde jag använda det emot honom.
Skippa skitsnacket och kom till saken.
Fy fan!
Vad är det?
Chloe filmade mordet på Joel.
För mord? Jag gjorde det inte.
-Va? -Du sa ju…
Jag är bara medskyldig. Jag försökte rädda Alumni.
Och framför allt Héctor.
Héctor?
Vad skulle du rädda honom från?
Från att åka fast.
Han dödade honom.
Va?
Vad fan håller ni på med? Undrar ni om ni ser bra ut?
Det var inte de.
Héctor.
Sluta göra…
Min bror är oberäknelig och instabil.
Han var helt besatt av Joel.
Joel utnyttjade honom för egen vinning.
…att jag är kär i dig.
Men vet du vad? Jag kommer aldrig att bli kär i dig.
Glöm mig. Ju förr, desto bättre för oss alla.
Joel behövde inte honom längre och ville inte ens ha honom i sin närhet.
Med tanke på det och hur påtänd min bror var…
…så tappade han kontrollen helt.
Både över Joel och sig själv.
-Minns du ingenting? -Nej, säger jag ju.
Vi var helt väck. Vi knullade.
Och när jag vaknade…
Vad har jag gjort?
Det är en sak att vara medskyldig, en osjälvisk syster…
…och att älska sin bror mer än allt annat,
och en annan att ta på sig skulden för mord.
Jag är för fan oskyldig! Hon vill hämnas! Det var hon!
Omar, hur får vi ut dem härifrån utan att de som är här märker det?
Den här vägen.
Just det, jag glömde. Det är avstängt. De bygger om där.
Ni måste tyvärr ta er förbi de som är här.
Ditt jävla as. Du har hittat på allt.
Du minns inget för att du hade knarkat.
Jag försökte som vanligt skydda dig.
Jag har alltid skyddat och älskat dig och prioriterat dig före mig själv.
-Och det här är tacken. -Du har alltid varit som besatt.
Det räcker nu. Mig jävlas du aldrig med igen.
Du ska aldrig lämna mig heller.
Du stannar vid min sida…
…för alltid.
Jag ska döda honom.
Om jag får syn på honom, så svär jag…
-Nej! -Jag svär…
Hur kan du säga så?
Fan.
-Va? -Vad är det?
Undertexter: Viktor Hessel