‎UN SERIAL NETFLIX
‎- Fată, ai mei sunt acasă. ‎- Atunci, las-o mai moale!
‎De fapt, continuă ‎și-mi pun o pernă pe față.
‎- Da? ‎- Cina e gata.
‎Vin acum!
‎Întreabă-ți prietena dacă stă la cină.
‎- Spune-i că nu! ‎- Spune-i tu!
‎- Eu? ‎- Da.
‎Serios, spune-i, te rog!
‎Nu, mersi. Mănânc acasă.
‎Îmi iau la revedere și vin!
‎Bine, iubire! Nu sta mult, că se răcește.
‎Ai tăi sunt supertari, nu?
‎Cei mai buni.
‎Nu sta mult, că se răcește.
‎Mersi, dragule.
‎Cu plăcere.
‎- Mulțumesc. ‎- Cu plăcere.
‎Ce e?
‎Nu pot să nu-mi fac griji.
‎Dar de ce? Îi merge foarte bine.
‎Tocmai de-aia.
‎I-a fost foarte greu.
‎Ne-a fost greu tuturor.
‎Mi-e să nu dea de cineva mai puțin bine.
‎Cineva care să-l rănească ‎și să distrugă tot ce a realizat.
‎O să fie bine, María. O să vezi.
‎Din cauza celor ca Isadora, ‎care inventează ca să se bage în seamă,
‎cine raportează probleme reale e ignorat.
‎Minciunea are aripi, ‎dar adevărul se târâie.
‎Ei poftim, împărăteasa basmelor! ‎O declarație?
‎Bagă-ți filmul în cur!
‎- Și ce bine ne înțelegeam! ‎- Mencía, nu!
‎Nici vorbă!
‎Fetelor, tăceți!
‎Nu cerem scuze, nu cerem voie. ‎Vrem dreptate.
‎Da, dar am văzut ce dreptate s-a făcut.
‎Abuzul nu e comis întotdeauna ‎de necunoscuți, pe alei lăturalnice.
‎Aici nu poți fi indecisă. ‎Ar trebui să fii de partea noastră.
‎Rocío, aud asta… dar aș vrea să aud asta.
‎Cum spuneam. Vorbe goale.
‎Abureli. Minciuni și iar minciuni.
‎Ne-a fost greu, futu-i.
‎Am ajuns chiar să ne îndoim de sine ‎fără motiv.
‎Am băut prea mult, dar toți au băut.
‎Toată lumea.
‎N-am silit pe nimeni cu nimic.
‎De fapt, noi am fost invitați.
‎Primiți cu brațele deschise.
‎Fruntea sus, omule! S-a terminat.
‎- Era cuvântul nostru… ‎- Contra cuvântului ei și al celorlalți!
‎Fiindcă acum, dacă ești băiat, ‎ești automat vinovat.
‎Álex spune că a fost foarte dificil ‎să fim arătați cu degetul.
‎Acum că justiția ne-a dat dreptate,
‎vrem să vă mulțumim.
‎Să le mulțumim celor care nu s-au îndoit ‎de noi, chiar și când noi am făcut-o.
‎Isadora!
‎Rocío!
‎- Da! ‎- Haideți!
‎- Ce meci mișto! ‎- Mersi.
‎- Ce faci diseară? ‎- De ce?
‎În caz că vrei să mi-o faci cadou. Seara.
‎Pentru ce?
‎Să bem ceva. M-ai cunoaște, ‎ai vedea că nu sunt cine crezi,
‎ci cea pe care ai plăcut-o atât,
‎cea la care te gândeai întruna.
‎Nu mă mai interesează, Ari.
‎În plus, mă văd cu o fată.
‎Nu-ți cer decât o seară.
‎Dacă te saturi de mine, gata.
‎Bine, dar va fi o seară foarte scurtă.
‎Bine, va fi foarte scurtă.
‎Și acum asta?
‎Dacă-mi spunea ‎Papa de la Roma că Cruz…
‎Nu pot să cred!
‎Iubi, ce e?
‎Tu pe ce lume trăiești? ‎E un subiect popular.
‎- Cruz, filmat giugiulindu-se cu un tip! ‎- E fals, nu?
‎O fi fost postat de un rival, ‎să i-o tragă.
‎Sigur!
‎Sau de către celălalt tip. ‎E în clasă cu mine.
‎- Și e iubitul băiatului lui Cruz. ‎- Celălalt tip este…
‎Iubi, nu mai înțeleg.
‎Vorbești de o grămadă de oameni.
‎Poate că s-a folosit de fiu ‎ca să ajungă la banii lui Cruz.
‎Ce jigodie!
‎- Ce faci? ‎- Hopa!
‎Așa fac jigodiile.
‎Chiar e o jigodie.
‎Ai grijă, da?
‎Te plângi că acuzațiile presupus false ‎ale Isadorei fac rău,
‎dar nici live-urile tale de căcat ‎nu ajută cu nimic.
‎Mai lasă-mă cu dădăceala!
‎Nu toate fetele sunt sfinte ‎și nu toți băieții, monștri.
‎Nu e totul alb sau negru.
‎În privința asta și a altora, este.
‎Pe bune, mă terminați…
‎Justiția nu e o știință. ‎Nu e matematică. Mai greșește.
‎Iar tu știi când greșește și când nu?
‎Sunt nouă aici și nu vă cunosc, ‎dar o urmăresc pe Isadora.
‎E faimoasă și toată lumea știe
‎că îi place să fie întruna ‎în centrul atenției.
‎Ea e bebelușul la botez, mireasa ‎la nuntă și mortul la groapă.
‎Dacă nu, se sufocă.
‎Deci crezi că a inventat povestea asta ‎oribilă ca să fie în centrul atenției?
‎Așa îmi câștig pâinea. ‎Știu despre ce vorbesc.
‎Toate bune?
‎Da. De ce?
‎Nu știu. Păreai căzut pe gânduri ‎când vorbea Hugo.
‎Poate știi tu ce s-a întâmplat, ‎chiar dacă judecătorul a zis altceva.
‎E bine să te simți vinovat ‎și să ai regrete. Te face om.
‎N-o băga în seamă!
‎- Nu te-ai îndoit niciodată de amicul tău? ‎- Nu.
‎Ne-am cunoscut de mult, în vacanță.
‎- E de treabă. Încearcă întotdeauna… ‎- Sigur, e tipic.
‎„Era minunat. M-a ajutat zilnic ‎să duc cumpărăturile acasă.”
‎Am fost prieteni ani de-a rândul
‎și nu mi-a dat niciun motiv ‎să îl cred în stare de așa ceva.
‎Dar pe tine abia te-am cunoscut ‎și m-ai concediat,
‎acuzându-mă pe nedrept, ‎pentru că n-am jucat jocul tău murdar.
‎Îți plac acuzațiile nefondate.
‎Amicul tău e un imbecil ‎manipulat de ceilalți doi.
‎Ar face orice ca să fie cu gașca. Orice.
‎Poate că asta nu ți-e așa de clar.
‎- A fost ideea ta să venim aici? ‎- Da.
‎Bun-venit! Aveți o rezervare?
‎Da. Ariadna Blanco.
‎Ariadna, două persoane.
‎Însoțiți-mă!
‎Nu e genul tău de local.
‎Abia dacă te cunosc, dar n-aș fi crezut.
‎N-am mai fost aici.
‎Dar așa mi-a venit.
‎- Și am știut că îți place. ‎- De ce ai fost așa de sigură?
‎- Fiindcă sunt „T” de la „travestit”? ‎- Nu. Știu că e de la „transsexual”.
‎Știu doar că fratelui meu îi place aici.
‎Deci dacă fratele tău e G și eu sunt T, ‎trebuie să ne placă aceleași lucruri.
‎Nico, încerc și eu.
‎- Ce încerci? ‎- Să te fac să te simți în largul tău.
‎Atunci nu te mai purta altfel cu mine!
‎Da, înțeleg.
‎Ai dreptate.
‎Dar dacă tot suntem aici, bem ceva?
‎Ce să zic…
‎Când ies cu băieți, îmi place mult
‎să descopăr locuri noi.
‎Veniți sau nu?
‎- Da? ‎- Bine.
‎Salutare!
‎Sunt Patrick.
‎Cum am citit undeva, sunt curistul scârbos
‎care i-a băgat limba-n gât lui Cruz ‎împotriva voinței lui.
‎Sau care l-a sărutat doar fiindcă Cruz ‎era beat, cum mai scria undeva.
‎Sau care s-a dat la el ‎căci pusese un pariu.
‎Cu alte cuvinte, e numai vina mea. ‎Cruz n-a făcut nimic.
‎Fiindcă Cruz nu e gay.
‎Eu m-am dat la el.
‎Și băiatul lui mi-e iubit.
‎Sau era, fiindcă…
‎acum nu știu, ca să fiu sincer.
‎Ideea e că Cruz era…
‎Era beat, și eu la fel, deci…
‎Vă imaginați, o legendă ca Cruz…
‎Cum să nu te exciți?
‎Așa că am profitat de el ‎și l-am sărutat.
‎A fost numai vina mea.
‎Așa că vă cer
‎să îl lăsați în pace pe Cruz ‎și să nu spuneți că este ce nu e.
‎A fost numai vina mea.
‎Ți-am spus eu.
‎Știți unde mă găsiți.
‎Sigur.
‎Îndreptați-vă ura împotriva mea, nu a lui!
‎Salut!
‎Ce e?
‎Nu știi ce să spui sau să faci, nu?
‎Doar…
‎Doar am simțit nevoia să te sun, dar…
‎acum nu știu de ce.
‎Liniștește-te! Te ajut eu.
‎Nu trebuie să spui sau să faci nimic.
‎Ne vedem în clasă, bine?
‎Ciao!
‎Nu.
‎Nu, Iván, așteaptă! Nu închide.
‎Am ceva de spus.
‎Aveai dreptate.
‎M-am speriat.
‎Nu mi-a venit să cred cât mă iubeai.
‎Nu puteam să concep asta,
‎așa că am sabotat tot.
‎Dar măcar…
‎măcar asta m-a făcut…
‎să nu mai caut vinovați altundeva ‎și să accept că fac numai tâmpenii.
‎Mulțumesc, Iván.
‎Că m-ai ajutat să înțeleg.
‎Ai fost prima mea iubire adevărată.
‎Te iubesc.
‎- Ești jale! ‎- E 2-0.
‎Da, câștig.
‎Nu, eu câștig.
‎Cum era cântecul? ‎Fiesta, fiesta…
‎Nu e un cântec. Iarăși câștig.
‎- Încă o sticlă? ‎- Da.
‎Nu.
‎- Tu ai cerut? ‎- Când erai la toaletă.
‎Nu pentru mine. M-am cam amețit.
‎Serios? Eu n-am nimic.
‎Și nu le am cu băutura.
‎Atunci, s-o las aici?
‎Da, o terminăm.
‎Pot să adun aici?
‎Da.
‎- Un espresso dublu. ‎- Imediat.
‎Așadar…
‎Ce cauți la o femeie?
‎Așa, direct?
‎Ca să nu ai timp de gândire.
‎O parteneră.
‎- Cea mai bună prietenă. ‎- Și cea mai bună amantă.
‎- Sigur că da. ‎- Așa.
‎Vreau ce au părinții mei.
‎Da. Vreau să fiu ca tatăl meu.
‎El e modelul meu.
‎Vreau să fiu ca el și să găsesc pe cineva
‎ca mama mea.
‎Dar tu?
‎Te gândești prea mult.
‎Ce vreau acum e vin.
‎Sigur te simți bine?
‎Grozav.
‎Nu mi-ai răspuns.
‎La ce?
‎Tu ce cauți la un tip?
‎Nu știu.
‎Cred că știu întotdeauna ce vreau.
‎Caut, găsesc, iar când e în fața mea…
‎nu este ce crezusem.
‎Asta e problema mea.
‎Sau poate a celor cu care ieși.
‎Da, poate.
‎Ascultă!
‎Mergem la clubul Isadorei?
‎Acum?
‎Asta fac când ies ‎cu tipi superdulci ca tine.
‎Bem ceva, dansăm…
‎Trebuie doar ca tipul superdulce ‎să vină cu mine.
‎Bine.
‎Perfect.
‎E adevărat?
‎Nu.
‎Eu l-am sărutat.
‎El n-a făcut nimic.
‎Știi de ce a făcut anunțul ăla?
‎Pentru el.
‎Fiindcă se simte vinovat.
‎- Fiindcă e egoist. ‎- Nu.
‎L-a făcut pentru tine.
‎Pentru noi.
‎Chiar riscând să te piardă.
‎Nu cred că mai suntem împreună.
‎Nu sunt sigur.
‎Ai făcut multe porcării.
‎Nu putea continua, Iván.
‎Știi cât depind de sponsorii mei.
‎Pe bune, tată?
‎Pe bune?
‎Mi se rupe de sponsorii tăi.
‎Ți-e ușor să vorbești când le ai pe toate.
‎- Nu ți-a lipsit niciodată nimic. ‎- Ba da.
‎Știi ce mi-a lipsit?
‎Un tată ca lumea.
‎Te-ai gândit vreodată la mine?
‎Acum o să spui că nu te iubesc ‎și că nu te vreau.
‎Tată, știu că mă iubești. ‎Sigur că știu. Nu asta e problema.
‎Eu vorbesc de respect.
‎Nu m-ai respectat niciodată.
‎Am impresia că sunt doar un tip ‎din anturajul tău.
‎N-am fost niciodată ‎prioritatea ta. Niciodată.
‎Întotdeauna e vorba ‎de tine și iar de tine.
‎Așa ca Patrick.
‎Voi doi sunteți la fel.
‎- Aveți o rezervare? ‎- Da. Pe numele de Hugo Múler.
‎Dídac?
‎O secundă, te rog.
‎Nu-s cei cu Isadora?
‎N-au nimic de-a face cu ea. ‎Acuzațiile au fost retrase.
‎Ți se pare normal să vină aici?
‎Pot face ce vor.
‎Nu-mi pasă. ‎Prezența lor aici e provocatoare.
‎Nu e nevoie. Nu știu cum de nu vezi asta.
‎Mai bine plecăm, da?
‎De ce? Ce ți-a spus?
‎Că n-ar trebui să supărăm pe cineva.
‎Și cred că are dreptate.
‎Băieți, vrem și noi ce vrea orice tip.
‎Să bem ceva. Punct.
‎Nu-i așa?
‎Dar am putea să bem altundeva.
‎Mi-e totuna. Unde spui tu.
‎Nu.
‎Eu stau aici.
‎Nu avem de ce să ne fie rușine. ‎Trebuie să revenim rapid la normal.
‎Așa e, futu-i! ‎Suntem liberi să facem ce vrem.
‎Da, dar o puteți face altundeva.
‎Javi, tu ce zici?
‎Nu-i place să enerveze lumea degeaba.
‎Vreau să stau pentru un pahar.
‎Sunt liber să fac ce vreau.
‎Așa te vreau, Javi! Vino încoace!
‎Masa noastră, te rog?
‎Da. Pe aici, vă rog.
‎Tu vii sau nu?
‎Vin.
‎FII BUNĂ ȘI SINUCIDE-TE. ‎#ISADORAEDECĂCAT
‎DEZGUSTĂTOARE ‎SPER SĂ PLĂTEASCĂ
‎ȘI SUFERINȚA CAUZATĂ BĂIEȚILOR ĂLORA?
‎E NEBUNĂ.
‎SPER CA BOARFA NEBUNĂ ȘI MINCINOASĂ ‎SĂ MOARĂ.
‎Am încercat să îi opresc.
‎Nu-ți face griji.
‎Trebuia să se întâmple cândva.
‎Nu au putut aștepta.
‎A fost o noapte tare de tot.
‎Ce-i asta?
‎Fac cinste. Pentru primirea făcută ‎de voi la Madrid și la Las Encinas.
‎Nu, noi îți mulțumim.
‎Și bun-venit. ‎Prietenii lui Javi sunt prietenii noștri.
‎Să torn eu?
‎Te rog!
‎Sec?
‎Sec!
‎Vrei să ne facem criță?
‎- Haideți! ‎- Așa!
‎Pentru noi!
‎- Pentru noi! ‎- Pentru noi!
‎Drace! Încă unul?
‎- Încă unul? ‎- Bine.
‎Bine, fie!
‎- Umple! ‎- Arde pe gât, nu?
‎- Haideți! ‎- Da.
‎O să cazi pe scări la vale.
‎Ba nu.
‎Unde mergem? Ari, ești criță.
‎Vino!
‎Surpriză!
‎- Ai rezervat un apartament? ‎- Sigur.
‎O fac la orice întâlnire superspecială
‎cu băieți superdulci.
‎Oricum, Isadora îmi dă o reducere.
‎Ce?
‎Toate bune?
‎Da.
‎Așteaptă!
‎Comandăm o sticlă de whisky?
‎Sau de rom?
‎Beau orice.
‎Ce am spus?
‎Vrei să te îmbeți ca să depășești ‎momentul jenant când mă vezi gol.
‎Eu nu… Nu.
‎N-are nicio legătură cu asta.
‎Dă-i jos!
‎Dă-mi jos chiloții!
‎E…
‎N-are nicio legătură cu asta.
‎Așteaptă, nu pleca!
‎Nico, îți jur…
‎Nu ești atât de progresistă ‎pe cât te credeai.
‎Nu, Nico. Eu… N-are nicio legătură.
‎A fost incredibil!
‎Am mers cu elicopterul în Ibiza ‎și am luat tot felul de droguri.
‎Apoi am mers în apartamentul ei ‎și ne-am distrat de minune.
‎Așa.
‎Isadora era superexcitată.
‎În final, i-am tras-o toți, bang, bang!
‎Bang!
‎Ea luase droguri?
‎Sigur. Toți eram praf.
‎A fost tare de tot, omule.
‎A fost bengos.
‎Și ea ce a făcut? A gemut ca o nebună?
‎Nu, nici nu se ținea pe picioare. ‎Ba chiar a leșinat.
‎Dar nu v-a deranjat.
‎Fiindcă era așa de excitată mai devreme.
‎Exact.
‎Minunat.
‎Isadora, așteaptă. Nu pleca!
‎Vreau să vorbesc cu tine.
‎- Nicio grijă, plec. ‎- Nu, stai!
‎Ai spus destule despre Isadora ‎pe social media.
‎Despre ce e vorba?
‎Și ea ce a făcut? A gemut ca o nebună?
‎Nu, nici nu se ținea pe picioare. ‎Ba chiar a leșinat.
‎Dar nu v-a deranjat. ‎Fiindcă era așa de excitată mai devreme.
‎Exact. Așa e.
‎Era Javi.
‎Regret ce ai pățit.
‎Și pentru că nu te-am crezut.
‎Sper doar să înțelegi ‎că îl știu pe Javi de o viață.
‎Pe tine, nu.
‎Nu știu dacă îți trebuie telefonul ‎sau doar fișierul audio.
‎Și prietenul tău?
‎Nu e prietenul meu.
‎Nu e cine am crezut.
‎Mulțumesc.
‎Draga mea…
‎Ești foarte tăcută.
‎- S-a întâmplat ceva? ‎- Sunt obosită.
‎Te aștept în pat.
‎Salut, băieți și fete. Cum merge?
‎Abia m-am întors de la o petrecere.
‎M-ați întrebat de ce am spus ‎ce am spus despre Isadora.
‎Salutare tuturor!
‎Nu mi-a cerut nimeni să fac asta, ‎dar vreau să vă spun de ce.
‎De fapt, nu. ‎Vreau… să îmi retrag cuvintele,
‎să îmi cer scuze
‎și să îmi reconsider declarația.
‎Da, justiția nu i-a dat dreptate,
‎dar justiția nu e infailibilă.
‎Judecătorii sunt și ei oameni ‎ca mine și ca voi.
‎Și e greu să judeci o situație ‎pe care nu o cunoști.
‎Dacă nu v-a fost niciodată teamă ‎seara pe stradă
‎sau nu v-ați prefăcut că sunați pe cineva ‎ca să nu vă abordeze nimeni
‎sau nu v-ați trezit înconjurată de oameni
‎care, culmea, vă făceau ‎să vă simțiți fragilă și singură
‎fiindcă vă speriau…
‎Dacă n-ați trecut prin așa ceva,
‎e greu să înțelegeți ‎pe cineva care a trecut prin asta.
‎Și eu nu știu. Nu știu.
‎E singurul lucru pe care îl știu.
‎Am început să vorbesc ‎când nu știam nimic.
‎ÎNCARCĂ FILMUL ‎ANULEAZĂ, ACCEPTĂ
‎Cine e noul șef la Oncologie?
‎Cine e?
‎- Stai! ‎- Dr. Lorenzo…
‎Nu.
‎Vorbești serios?
‎Bună, dragule.
‎Vino la micul-dejun! E târziu.
‎Nu mi-e foame.
‎- S-a întâmplat ceva? ‎- Nu, sunt doar obosit.
‎Îmi iau un sendviș la școală.
‎Stai așa, te duc eu cu mașina.
‎Mă duc s-o aduc.
‎Mai vorbim.
‎AI PIERDUT 1,5 MILIOANE URMĂRITORI
‎Iubito?
‎Învăț să cânt la pian.
‎Ce ai postat aseară?
‎Nimic, am vrut doar să spun ceva ‎despre Isadora.
‎Spuseseși deja totul, nu?
‎Am vrut să clarific ceva.
‎Să clarifici?
‎Asta ne-a costat 1,5 milioane ‎de urmăritori.
‎Măcar știm că cei 10,5 milioane ‎care au rămas sunt oameni mișto.
‎Vorbești serios?
‎Și tu decizi? Eu n-am niciun cuvânt?
‎- Grozav, futu-i! ‎- Dragule!
‎N-am niciun cuvânt într-o chestiune ‎de pe urma căreia trăim.
‎- Liniștește-te! ‎- Nu.
‎- O să distrugi pianul… ‎- Asta e!
‎- Îl distrug. ‎- Ce? Raúl, termină!
‎- O voi face! ‎- Ce faci?
‎Gura! Doamne!
‎Raúl!
‎Gura!
‎Iván!
‎Salut! Deci, l-ai convins?
‎Pe cine, în legătură cu ce?
‎Ce se întâmplă?
‎Vă mulțumesc că ați venit.
‎Voiam…
‎Voiam să vă spun…
‎că afirmația colegului de clasă ‎al fiului meu
‎este o minciună.
‎Deci și filmulețul în care vă sărutați
‎e o minciună?
‎E contrafăcut?
‎E trucat?
‎Nu, filmul e adevărat.
‎Dar nu băiatul m-a sărutat pe mine.
‎Ci eu l-am sărutat pe el.
‎Eram beat și…
‎m-am lăsat dus de val.
‎Nu trebuia s-o fac, ‎pentru că puștiul acela
‎e iubitul băiatului meu.
‎Și îl face fericit.
‎E un puști minunat.
‎Amândoi sunt, și…
‎se merită unul pe celălalt.
‎Fiul meu
‎nu merită pe cineva nestatornic,
‎egoist și laș, așa ca mine.
‎Fiul meu merită un tată
‎care să iasă în față
‎și să recunoască în sfârșit
‎cine este.
‎Eu sunt Cruz.
‎Sunt fotbalist.
‎Și sunt homosexual.
‎Vă mulțumesc.
‎Subtitrarea: Nicu Teodorescu