SERIÁL NETFLIX
Kluci, já to asi nedám.
Do prdele, teď mu umřel táta.
HUGO ON, NEBO MY.
ÁLEX NA ČÍ STRANĚ JSI?
- Co chceš? - Říct ti to o Ivánovi.
Nezájem.
Prochází si peklem. Chci mu pomoct.
To nevadí. Pravda je pravdou a počká na tebe.
Proč s tím pořád otravuješ?
Není to fér, že jdeš jenom po nás.
Fajn, tak mluv.
Té noci na Ibize…
Je pravda, že jsme tam s Hugem a Álexem byli.
Ale Iván a Phillipe tam byli taky.
Jo, já vím. A dál?
Nic neudělali.
No, to ti řekli.
Tak to ne.
Na to ti fakt neskočím.
Vím, že mi nic neudělali.
Nepřijde ti divný, jak tvrdí, že našli to video,
ale nikdo včetně policie ho neviděl?
Je to jejich jediný alibi a ty tomu věříš,
protože se kámošíte.
Já bych kámošům taky věřil.
Co naznačuješ?
A Phillipe pak zdrhne zpátky domů,
zatímco Iván tu zůstane a dělá, že jste nejlepší kámoši.
Můžeš prosím přejít k věci?
Iván a Phillip se toho účastnili.
Ne.
Ne, to není pravda.
Ne. Věřím jim a vím, že to není pravda.
Co měli dělat? Přiznat to?
S Phillipovým rejstříkem?
Iván a Phillipe se účastnili.
Vlastně to byl jejich nápad.
Bylo jim jedno, že jsi v bezvědomí.
Oni to celý vedli.
To?
- Tak tomu říkáš? - Víš, co myslím.
Ne, nevím, co myslíš. A není mi jedno, jak tomu říkáš.
Důležitý je, že to vedli.
Hlavně Iván.
Byl sjetej, neovládal se.
Byl jako zvíře.
Skočil na tebe jako první.
Iván a Phillipe to celé vedli.
Hlavně Iván.
Byl sjetej, neovládal se.
Byl jako zvíře.
Skočil na tebe jako první.
Ahoj.
Nepřišla jsi na tátův pohřeb.
Ne.
Nemohla jsem. Promiň.
Chápu, že lidi nevědí, co dělat,
ale já to asi bez svých přátel nezvládnu.
Patrick se o tebe přece stará.
Hej.
Jo, je pořád se mnou a já jsem mu za to vděčný.
Ale… možná potřebuju prostor.
A když na mě Patrick celej den dohlíží, tak si jen připomínám tu hrůzu.
To znám, když myslíš na hrůzu,
tak ti to bere vůli žít.
TÝDNY PO CRUZOVĚ POHŘBU
CRUZOVI VRAHOVÉ ČEKAJÍ NA SOUD
- BEZ SARAUL TO NENÍ TO SAMÉ. - NĚCO SE DĚJE.
- CO JE SE SARAUL? - VRAŤTE SE, PROSÍM.
RAÚL PĚT ZMEŠKANÝCH HOVORŮ
RAÚL ZLATO, PROSÍM, MLUV SE MNOU.
AHOJ, RAÚLE
- Ahoj. - Ahoj.
Jak to jde?
Zase jsi nespala?
Zase ti píše, co?
Jo, pořád.
Co mám dělat?
Nevím, můžeš ho nahlásit nebo aspoň zablokovat.
Ty ho neznáš. Pak to bude ještě horší.
Horší než co?
Horší než obtěžování?
Psychický teror?
Horší než bití?
Promiň.
Jeď svým vlastním tempem, dokud nebudeš připravená, jo?
Ale nesmíš zůstat v limbu.
Musíš se rozhodnout.
Pojď sem.
Iván zase spí?
Jo.
Celou noc sledoval zprávy o zatýkání.
Nesvědčí mu to.
Stejně by se tomu nevyhnul.
Je to všude ve zprávách.
Jasně.
„Popírání, smlouvání, deprese…“
Iván musí projít všemi fázemi žalu, dokud to nepřijme a nesmíří se s tím.
Otázka. Odkdy máš titul z psychologie ?
Proč se chováš jak mrcha?
Vidíš snad, že to googlím, ne?
Přesně tak.
Proč se ke mně tak chová?
Je vytočená.
To už je opilá? Takhle brzo ráno?
Co? Ne, to ne. Možná jen prochází fází hněvu.
Myslíš, že je opilá?
Co se děje?
S automatem nevím, ale co s tebou?
Je toho moc.
Cruz umřel, pak pohřeb, Iván je na dně…
Připomnělo ti to Samuela, že?
Mencío, seš sjetá?
Já? Nevím. A ty jsi?
Málokdy teď bejváš střízlivá.
Nesoudím tě.
Pro mě je to taky celý hrozně složitý,
ale vy a Samu jste byli…
Přestaň.
Co? Už ani nedáváš jeho jméno?
Hele, vím, že se teď soustředím na Saru, protože mě potřebuje,
ale nechci, abys dopadla jako já, když umřela máma.
Až budeš mít chuť si mě poslechnout
nebo přestat žít v popírání,
jsem tu pro tebe.
Víš co? Falešný poplach.
S tím automatem nic není. Ani se mnou.
Na co to potřebuješ?
A nezapomeňte, že potřebujete partnera
na projekt na příští týden.
Hej.
Chceš to dělat se mnou?
Jasně.
A projekt taky.
Patricku, máš omluvenku od Ivánova doktora?
Řekl jsem mu to, ale k doktorovi nepůjde.
Nechce nic dělat.
To je pochopitelné.
Ale bez omluvenky nemůže vynechávat školu.
Vím, že se snažíš tu situaci řešit, ale…
Nejsme superhrdinové. Nezvládneme všechno. Nikdo z nás.
Pokud je toho na tebe moc a potřebuješ pomoct…
Dostanu ho zpátky do školy.
…a vyměň stůl za tenhle.
Pokud nebude v rohu, udělá tóčo.
Co?
Jsme s Isadorou přátelé.
Tečka. Nic víc. Pomohla mi a vrátila mi tu práci.
Jasně.
Fajn, trávíme spolu čas, ale jen jako přátelé.
Chci být něco víc?
Já nevím.
Nemůžu to potvrdit ani popřít.
Ale ona očividně není připravená.
A já na ni nebudu tlačit.
Dobře. Postarej se o to.
Pardon.
Pau!
Na šéfku je mladá.
Je to jejích rodičů.
Jen se chová jako šéfka.
Aha. Takže jenom práská rodičům, jo?
Vypadáš dobře.
Ty vypadáš dobře. Přímo skvěle.
Jako vždycky.
Už jsem zapomněl, jak vypadáš.
- Jo. - Nejezdíš do Jávey.
Nechceš mít s náma nic společnýho, jedeš si tu svou.
Lakuješ si nehty. Co?
- Cože? - Mám moc práce, Pau.
Jasně.
Táta včera neříkal, že přijedeš.
- Překvapení. - Jak dlouho tu budeš?
Stěhuju se sem.
Táta chce, aby ses postaral o byznys?
Sakra, Pau.
Říkal jsem vám, ať tam zůstanete a dáte mi tu pokoj.
- Jo, ale byznys je byznys. - Říkal jsem to.
Vím, co jsi říkal.
Ale v Madridu se objevila jedinečná příležitost.
A nejsme první, kdo po ní jde.
Ale musíme být jediní.
Podívej se na mě.
Táta ti dá volnou ruku. Fakt.
Proto jsem tu já, abych to zařídil.
Ochráním tě, aby tě nechal být.
- To víš, ne? - Jo.
Určitě?
Dobře.
Klid. Budeš moct žít svůj život a dělat si svoje věci.
Dělat číšníka, jo?
Klidně buď dál chudej, jestli chceš.
Neodpovídala jsi mi.
Mimo školu tě nevidím, na pohřeb jsi nešla
a nebylas ani za Ivánem.
- Já to nechápu. - Mám toho moc, zlato.
Je to tvůj kamarád, Iso.
Jo.
Hele, Dídac. Dáš si drink?
Ne. Ne, díky.
Potřebuju pomoct s Ivánem.
Nevím, jak ti můžu pomoct.
Jakkoliv. Já už nevím, co mám dělat.
Celý dny je v posteli, nemluví…
Domů nejde, ale u mě je jako zombie.
Ani si nevyzvednul Cruzovy věci.
Nedokáže to z pracovat.
Já to chápu, ale mám pocit, že nic nezmůžu.
Co kdybychom tu uspořádali památku na Cruze,
s lidma, kteří ho milovali?
Je to nápad.
- Je to skvělej nápad. - Uniklo mi něco?
Odkdy číšníci pořádají akce v mým klubu?
Není tvůj, je tvých rodičů.
Jemu by to možná prospělo.
Myslím, že mu to pomůže se s tím vyrovnat.
- Není na to čas, je to uspěchané. - Neboj, Isadoro.
Promluvím s číšníky. Určitě to nebude problém.
Pro Ivána cokoliv.
Díky, Iso. Vážně.
- Dobrý nápad, co? - Jo.
ALPRAZOLAM
MÁMA
Iván? Jsi si jistá?
Ne.
Nejsem si jistá ničím.
Jasně.
Je těžký uvěřit, že by to Iván udělal.
U Javiho jsi tomu taky nevěřil a pak…
Nevím, co z toho jsou vzpomínky, co z toho jsou sny…
- Asi už šílím. - Ne.
Nešílíš.
Ale nejsi sama.
Uděláme to společně, cokoliv.
- Mám zrušit tu památeční akci? - Ne.
Je to akce pro Cruze.
Chudák. Dopustili se na něm strašnýho bezpráví.
Víš, v čem je problém?
Nedokážu nikomu věřit.
Ráda bych někomu věřila a cítila se v bezpečí.
V klidu.
Počkej.
Mohl bys se mnou zůstat? Prosím?
Nechápu, žes dostal ten apartmán.
Je pro někoho výjimečného.
Mám se cítit výjimečně?
Pronajals to tu, abys mě vyprstil?
Ne, ale udělám to po mém.
Na co to máš?
Kvůli hygieně.
A taky abych k tobě byl upřímný.
Co na to říkáš?
Počkej.
- Sakra, promiň. - Ne.
To nic.
Počkej.
Zkus to takhle.
Do prdele.
Sundej to a pojďme dělat něco jinýho.
Já to nepotřebuju.
Nico, co se děje?
Dřív se ti to líbilo.
Teď už ne.
Chci operaci.
Co tak najednou?
Je to kvůli té tvé dívce?
Kvůli Sonie? Ona ti to navrhla?
- Ne. - Tak co se děje, synu?
Na začátku školy jsi byl šťastný a sebevědomý.
Nerozumím tomu.
Nikdo mi to nenavrhl, chci to sám.
Bojíme se, jestli to není unáhlené rozhodnutí.
Není!
Nico, tyhle operace jsou komplikované.
I péče pak je složitá.
To je fuk. Všechny operace jsi udělal.
- Tuhle mi neuděláš? - Ne.
To nejde jen tak.
- To není jen tak. - Ale je. Je to kvůli té holce.
- Alfonso, pomoz mi. - Tati.
Dokud nedokončíš školu nebo ti nebude 18 a nerozhodneš se sám,
tak tě operovat nebudu.
Jako doktor a otec věřím, že je to nejlepší.
O tom rozhoduju sám.
Až budeš dospělý.
Tak si najdu někoho jinýho.
Víš, kolik to stojí?
Nico, posaď se, prosím.
- Nico. - Prosím.
Nico!
Ahoj.
Pojď.
Dej si snídani a jdeme do školy.
Oni nepřestanou.
Novináři?
A fanoušci.
A hateři.
I jako mrtvej má hatery.
Tak jo.
Na memoriál ale přijdou milovaní.
Lidi, co tě milují.
- Celej Cruzův tým. - Patricku, dost.
Co?
„Pojďme k tobě, pomůže ti to.“
„Pojďme se projít, pročistíš si hlavu.“
„Naplánujeme memoriál.“
Ty o tátovi pořád mluvíš.
A chceš, abych na něj nemyslel.
Iváne, chci ti pomoct.
Tak mi ho přestaň připomínat!
A nechci žádnej blbej memoriál.
- Tak mi řekni, co dělat, protože… - Nic, Patricku!
Nic nedělej.
Vážím si toho, ale nic nedělej.
Iváne!
Promiň.
Ari, nech mě být.
Jsi delfín, nebo žralok?
Co?
Delfín se musí občas vynořit, aby se nadechl.
Žralok si plave a dýchá skrz žábry,
se děje cokoli.
Jestli chceš dýchat, musíš si jednoho vybrat.
Nemůžu.
Ani já ne.
Ale nedýchat nejde.
Jak to děláš?
- Jak po Samuovi dýcháš? - Ne.
Neříkej jeho jméno.
Chápu.
Ty plaveš dál, ať se děje cokoliv.
- Mluvil jsem s Ivánem a… - Zabralo to.
Dobrá práce, Patricku.
Taky volím žraloka.
Dobře, začneme s hodinou.
Rozdělit Isadoru a Ivána,
když procházejí peklem a potřebují se…
Počkat, co?
Sakra, možná jsme se v tobě spletli
a vinu jsi měl vzít ty.
Pau. Jak se máš? To je překvapení.
Sakra, Javi! To je doba.
Máte tu fajnovou školu.
Tak kvůli tobě sem chtěl jít?
Jo. Abysme byli spolu jako v létě v Jávei.
Promluvíme si?
Nechci s tebou mluvit.
Hej. Co? Co je to s váma?
Nic. Musíme něco vyřešit.
Dídacu, chybíš mi.
To, co se stalo Ise, už zpátky nevezmu, ale platím za to.
Nechápu, jak můžeš v noci spát.
A ještě rozhlašuješ sračky o Ivánovi.
Ničemu z toho nevěřím.
Dídacu, co se tu sakra děje?
Nic.
Nejsme kamarádi jako dřív.
To se stává.
Jdeme.
Nemám ti co říct. Jdeme.
Rád jsem tě viděl.
Myslíš, že v tom Javi jel?
Sám mi to řekl.
Chceš to slyšet?
Pau, myslíš, že mě nebolelo, když jsem zjistil, že Javi…
Přesně tak, Javi.
Tvůj Javi. Tvůj přítel.
Dídacu, v životě nic nevydrží. Peníze, zdraví ani mládí.
Víš, co vydrží?
Rodina a přátelé. Skuteční přátelé.
Proto je musíme milovat, být loajální a musí mít přednost před vším ostatním.
- Jsi na jeho straně? - Hele, to je důležité.
Nikdo nedává druhou šanci.
Zaujímáme strany. Jsi s někým, nebo proti němu.
Jednou to posereš a končíš, bez soudu, bez důkazů. Prásk. Jdeš ven.
Víš, jaký je to poser, když se k tobě všichni otočí zády?
Když zůstaneš sám?
Javi to zvoral.
Strašně. Příšerně. Asi nejvíc, co to jde.
Ale co má jako dělat? Zabít se?
Jít na pustej ostrov?
„Posrals to. Nejsi dokonalej.
Vystřel do vesmíru a obíhej tam, než chcípneš.“
To má udělat?
Jenže já mu nemůžu odpustit. A ani nechci.
Nedělej to, když nechceš. To je v pořádku.
Ale mluv s ním.
Jsi na straně tý holky, protože se ti líbí. Fajn.
- O to nejde. - Hele, kamaráde.
Líbí se ti. To je jasný. A v pořádku.
Všichni jsme kvůli holce ztratili rozum, to se stává. Klídek.
Ale Javi je tvůj kámoš.
Je to tvůj kamarád.
A chce, aby sis ho vyslechl.
Tak tu holku nějak podporuj, ale zároveň pomoz i kamarádovi.
Saro.
Raúle, co tu děláš?
Prosím, dej mi pět minut. O samotě.
Nemůžeš sem chodit.
Ale ty mi nebereš telefony.
Nemůžeš přerušit kontakt.
Ale může.
A jestli budeš pokračovat, obstaráme si zákaz přibližování.
To chceš?
Jestli to chceš ty, půjdu.
Ale chci to slyšet od tebe.
Seš silná a nepotřebuješ mluvčí.
Volej.
Tohle nejsi ty.
Manipuluje s tebou.
- Co? - Manipuluje tě.
Jo, jasně.
Já prostě nenaberu svaly, ať dělám cokoliv.
Děláš pokroky.
Budování svalů chce čas.
Protože tobě stačí lít do sebe koktejly, co?
Fakt, musí to jít nějak urychlit, ne?
Můžu ti sehnat něco, po čem fakt nabereš.
Ale něco to stojí.
- Ty? - No, nebude to levný.
Ale je to prvotřídní matroš. Nejlepší. Lékařskej standard.
Proč to nezobeš taky, abys trochu nabral?
Táta je chirurg a seženu hormony, který maj výsledky.
A potřebuju prachy.
Můžeme si pomoct.
Platí?
Nejdřív sežeň ty hormony, pak si promluvíme.
Hej!
Dej vědět, pokud znáš někoho, kdo má zájem.
SARAUL.GOALS VYSÍLÁ ŽIVĚ
Ptali jste se mě,
proč už pár týdnů nic nesdílíme.
Myslím, že si zasloužíte vysvětlení.
Sara mě opustila.
Proto jsem tak dlouho neodpovídal,
protože odpověď nemám.
Ano.
Dokonce jsem jí i napsal dopis, ale nevěděl jsem, kam ho poslat.
Saro, jestli tohle posloucháš…
nebudu to ani číst, protože to v srdci vím,
stejně jako v srdci znám každé znamínko na tvých zádech.
Saro…
Musíš vědět, že tě neodmítám.
Vážím si každé chvíle lásky, kterou jsi mi dala.
A opravdu lituji všech chvilek, kdy jsem tě nemiloval, jak si zasloužíš.
Ale tenhle kanál,
tenhle dům a já budeme navždy tvým domovem.
Přísahám, že se budu snažit být každou vteřinu lepší člověk,
abys, jestli se rozhodneš ke mně vrátit, našla kluka, jakého si zasloužíš.
VYSÍLÁNÍ SKONČILO
Javi.
Bude to jen chvilka.
Dobře, podívej.
Pokud se z tvých nových cool kámošů vyklubali kokoti a jednaj s tebou hrozně,
není to můj problém.
Ale jestli ti tolik chybím, tak to dokaž.
Naprav tu pohromu, cos rozpoutal mezi Ivánem a Isadorou.
Zlato, jestli to chce Iván zrušit, tak mi to řekni hned.
Už jsem ti to řekl a nevím, co mám dělat.
Jestli budu pokračovat, přeženu to, jestli ne, bude mi hrozně.
Já nevím.
Jdu jim pomoct.
Dobře.
Co se děje?
Zavolej mýmu řidiči.
Hned.
Isadoro, lhal jsem ti.
Ti dva mě přinutili.
Iván ti na Ibize nic neudělal.
Jen jsme chtěli, abys nás nechala bejt a zaměřila se jinam.
Moc se omlouvám.
Posral jsem vás s Ivánem, když jste se potřebovali nejvíc.
Co tu děláš?
Vůbec si nedokážu přestavit, jak se cítíš.
A nemám žádnou omluvu,
že jsem tu pro tebe nebyla.
Jsi můj nejlepší přítel. Vždycky jsi tu pro mě.
Nevím, co to do mě vjelo.
Podívej, Iváne…
Nemůžu vrátit čas.
A sice bych si to hrozně přála, ale nemůžu ti tátu vrátit.
Něco ale udělat můžu.
Můžu k vám s tebou zajet pro jeho věci.
Pokud to nezvládneš sám, uděláme to spolu.
Nebo ne. Já nevím.
Jak chceš.
Nejdůležitější je,
abys věděl, že už tě nikdy neopustím.
Dobře?
Plakej. Pláč je fajn.
A jsem tu s tebou.
Já nemůžu.
Chce se mi, ale nemůžu.
Já vím. Ale nakonec plakat budeš.
Postupně.
Chceš na memoriál?
Ne, Iso.
Ne.
Nechci žádný memoriály.
Ale možná to potřebuješ.
Třeba je to dobrej způsob, jak začít čelit svý bolesti.
A vyléčit se
nebo s tím začít.
Bolest se musí zahojit.
Jinak nikdy nenajdeš klid.
Půjdeme spolu?
No tak.
Mám tě moc ráda.
Jako by tu moje tělo bylo, ale já ne.
Jako by se to dělo jinýmu.
Jsem rád, že tě Isa přesvědčila sem jít.
Dobře, jdu se pozdravit lidi.
Když se chováme jako by nic,
tak pořádně.
Jak se máš?
- Jak se vede? - Promiň, kámo.
Co na ní vidí?
Seš jak sexistka z roku 2010.
Sonia za to nemůže, že vám to s Nicem nevyšlo.
Můžeš za to ty.
Prosím?
Kdybys mu neřekla o Bilalovi, vyšlo by to.
Když se ti ten druhej líbí, tak sesterskej kodex nic neznamená.
Líbí se ti Bilal, že?
Zapomeň, co Ari řekla, jo?
Takže se ti nelíbím?
Co když řeknu jo?
Nejsi můj typ.
Promiň.
Jasně.
Tobě se líbí bílý milionářky,
i když se k tobě chovaj hrozně, co?
A taky už máš ségru, na kterou můžeš machrovat, i když nejsem tvůj typ.
Říká se tomu misogynoir.
To je taky svahilsky?
Nenechám se ponižovat.
Rocío…
Já jen vím, že ty jsi na týhle straně baru a já na týhle.
A nechci další průšvihy s holkama z Las Encinas.
Nestojí to za to.
Zdravím.
Jménem Cruzovy rodiny a přátel
vám chci poděkovat za účast na akci,
kde oslavíme tátovu památku a jeho lidský i sportovní odkaz.
Promiňte.
Tátův tým nabídl, že založí jeho jménem nadaci
za inkluzi ve sportu.
Aby se jeho jméno stalo příkladem.
Táta ale žádnej příklad nebyl.
To by řekl, kdyby tu byl.
Byl to člověk, co měl vlastní problémy a snažil se žít, jak uměl.
A ne.
Za to by nikdo neměl umřít.
Nikdo neměl právo ho za to zabít.
Takže se s tím nesmířím
a nechci s tím žít, ale stejně budu muset.
NA PAMÁTKU CRUZE
Ne, Patricku. Ne.
Nech ho.
Musí to vyplakat.
A…
Nedávám ty její rady do života, když je sama potřebuje nejvíc.
„Dělej, co říkám, ne co dělám.“
MENCÍA NEPŘIJDEŠ NA MEMORIÁL?
SARA: NE. JSEM DOMA. ZKOMPLIKOVALO SE TO.
Myslela jsem, že budeš na policii.
Nechápeš to.
Co nechápu?
Chápu, že tě citově vydíral, aby ses vrátila?
Nevrátím se k němu.
Já se vracím, on odchází. Dokonce i na jídlo šel ven.
Snaží se, Mencío.
To je učebnicovej příklad manipulace.
Takže se mám všeho vzdát, abys mě pak ovládala ty?
Co?
To si myslíš?
Já ti chci jenom pomoct.
Jako kamarádka.
Nikdy jsem nechtěla nic na oplátku.
Mohla jsem udělat chybu.
Ale když vidím, jak se vracíš do jámy lvové, tak to nedovolím.
Mencío, já už nechci být loutka.
Chci zpátky svůj život. A takhle jsem se rozhodla.
Pošlu si někoho pro věci.
Mluvil jsem s Mencíou.
Navolali jsme se, ale našli jsme to.
- Co to je? - Tady je Samuel pohřbený.
Ne.
Pro tebe.
A pro mě.
Řeklas, abych ho nechal truchlit za tátu.
A já teď chci, abys truchlila pro Samuela.
Promiňte.
Díky.
PATRICK: KDE JSI?
Lhala jsem ti.
Žádní žraloci, žádné kecy.
Jediné, co mi pomáhá, je tohle.
Funguje to?
Dřív mi to přišlo.
Že mě to zbavilo bolesti, ale jen ji to skrylo.
Ale zůstala tady.
Když se jí nejde zbavit,
tak ji aspoň můžeme sdílet.
Nevidělas Ivána?
Ne.
Tak krásná a tak sama.
Máš rád klasiku, co?
Nejsem sama.
Jsem s tebou.
- Kolik? - Kolik čeho?
Kolik si účtuješ?
Co to děláš?
Buď rád, že tě nenakopu, ty rasistickej sráči.
- Že jsem zmatenej? Vypadáš… - Jako co?
Zeptal ses jí, kolik si účtuje? Nebo jí?
Co se děje?
Napadla mě.
On napadl ji.
Odveďte ho.
- Pojďte s námi, prosím. - Dobře.
Klídeček, jo?
Jsi v pohodě?
Jsem na to zvyklá.
A pokud mě nemají za prostitutku, tak za uklízečku.
Ne, že by to byly špatný profese, ale…
Chápeš.
Pro jednou ti rozumím.
Místní vidí moji barvu a myslí si, že už mě znají.
Já jsem místní.
Ale nechceš být.
Já jsem opak.
To je svahilsky „ahoj“.
Jsem Bilal.
Vždycky je fajn poznat sestru.
Chtěl jsem ti pomoct.
Vám oběma.
I tobě, Iváne.
Nevím, proč mě odmítáš.
Přijímáš pomoc od všech kromě mě.
Mluvíš o vděku, ale pohrdáš mnou.
- Nepohrdám… - Ano, pohrdáš.
Je to vidět i přes ten vynucenej úsměv.
Nevím, kdy to začalo, ale je mi to jedno.
Nezasloužím si to.
A ty?
Je z tebe špinavá ožrala, co si ničeho neváží.
Budu u rodičů. Zavolej, kdyby něco.
Zítra, nebo kdy chceš…
Přijdu natočit videa, jak jsme si řekli.
Dobře.
Ahoj.
Počkej.
Možná…
Možná je hloupost odcházet, abys zítra zase přišel.
Jo, ale tak jsme se domluvili, ne?
Určitě?
Krůček po krůčku.
Nebudeme spolu spát,
ale zůstaň.
Dobře.
No tak…
Prosím, zavolej Isadoru.
Hned jsem tu.
Promiň.
Isadora spí.
To si zasloužím. Být sama.
- Ale ne. - Ale jo.
Za to, jak jsem se chovala, bych se na sebe taky vykašlala.
Dostala jsem strach.
Ale ne proto, co si myslíš.
Ari…
Jenže když jsem naposledy měla někoho ráda jako tebe,
a mám tě ráda, i když tvrdíš opak, strašně jsem to posrala.
Jmenoval se Samuel.
Teď jsem poprvé řekla jeho jméno.
Moc jsem ho milovala, abych byla upřímná.
Moc.
Ale zničím všechno, na čem mi záleží.
Proto jsem řekla, ať se držíš dál, ale tys neposlechl.
A ty pak přijdeš a divíš se.
Já ti to říkala.
Tvoje holka čeká.
Nico, proč jí píšeš? Je támhle.
Volám auto.
Zase mě posíláš domů? Proboha.
Ne, jedeme domů spolu.
Aha.
Proč, Iváne? Přísahám, že to nechápu.
Miluješ ji? Je to tak?
Já nikoho nemiluju.
- Vidíš, jak mnou pohrdáš? - Nepohrdám!
Tak proč mě odstrkuješ?
Nechceš být se mnou ani u mě.
Vyhýbáš se mi.
Vyhýbáš se i mým pohledu!
Protože si vždycky vzpomenu, že se táta odhalil kvůli tobě!
Té noci odešel z domu, protožes mu volal!
A kdybychom tě nepotkali,
tak by třeba žil.
Z toho mě nesmíš vinit.
Vím, že za to nemůžeš, že umřel.
A nic neomlouvá to, co jsem ti dneska udělal.
Ale neovlivním, co cítím, když tě vidím.
Mám pocit, že je všechno tvoje vina.
Kéž bych to mohl ovládat, ale prostě to tak mám.
Je to k tobě nefér…
a nemůžu pokračovat.
Iváne, neodcházej.
Prosím.
Iváne!
Překlad titulků: Petra Babuláková