‎UN SERIAL NETFLIX
‎Fraților, nu știu dacă pot.
‎La naiba! Tocmai a murit taică-său.
‎HUGO ‎ORI EL, ORI NOI.
‎ÁLEX ‎DE PARTEA CUI EȘTI?
‎- Ce vrei? ‎- Să-ți spun despre Iván.
‎Nu mă interesează.
‎Trece prin ceva groaznic. ‎Vreau să îl ajut.
‎Nu-i nimic. Adevărul te va aștepta.
‎De ce insiști atât să îmi spui?
‎Nu e corect să ne acuzi doar pe noi.
‎Bine. Spune!
‎În noaptea aia, în Ibiza…
‎E adevărat, am fost acolo cu Hugo și Álex.
‎Dar erau acolo și Iván și Phillipe.
‎Da, știu. Și?
‎Ei n-au făcut nimic.
‎Asta ți-au spus ei.
‎Nu!
‎Nu mă duci cu de-astea. Pe bune.
‎Știu că nu au fost implicați.
‎Nu ți se pare ciudat ‎că susțin că au găsit filmulețul
‎și că nu l-au văzut decât ei? ‎Nici chiar poliția?
‎E alibiul pe care ți l-au spus ‎și l-ai crezut, ca prieteni ai tăi.
‎Și normal, așa aș fi făcut și eu.
‎Ce sugerezi?
‎Apoi Phillipe a fugit acasă,
‎iar Iván a rămas aici, ‎pretinzând că e prietenul tău bun.
‎Vrei să treci la subiect, te rog?
‎Iván și Phillipe au participat.
‎Nu.
‎Nu. Nu e adevărat.
‎Nu. Am încredere în ei ‎și știu că nu e adevărat.
‎Ce să facă, să se învinovățească?
‎Cu un trecut ca al lui Phillipe?
‎Iván și Phillipe au luat parte.
‎De fapt, a fost ideea lor.
‎Nu le-a păsat că erai inconștientă.
‎Ei au condus toată faza.
‎Toată faza?
‎- Așa îi spuneți? ‎- Știi tu la ce mă refer.
‎Nu, nu știu la ce te referi. ‎Și îmi pasă cum îi spui.
‎Important este că ei au fost capii.
‎Mai ales Iván.
‎Era drogat, nu mai știa de el.
‎Părea un animal.
‎El a sărit primul pe tine.
‎Iván și Phillipe au condus toată faza.
‎Mai ales Iván.
‎Era drogat, nu mai știa de el.
‎Părea un animal.
‎De fapt, el a sărit primul pe tine.
‎Bună!
‎N-ai venit la înmormântarea tatei.
‎Nu.
‎N-am apucat. Îmi pare rău.
‎Înțeleg că lumea nu știe ce să facă,
‎dar nu pot trece prin asta ‎fără prietenii mei cei mai buni.
‎Patrick are grijă de tine cum meriți.
‎Stai așa!
‎Adică, da, mi-a fost alături ‎și sunt recunoscător.
‎Dar… poate că am nevoie de spațiu.
‎Iar prezența lui Patrick îmi amintește ‎întruna de porcăriile din trecut.
‎Știu cum e să te gândești la porcării ‎până nu mai suporți să trăiești.
‎LA CÂTEVA SĂPTĂMÂNI ‎DUPĂ ÎNMORMÂNTAREA LUI CRUZ
‎ASASINII LUI CRUZ ‎AȘTEAPTĂ PROCESUL
‎- NU E LA FEL FĂRĂ SARAUL. ‎- SE ÎNTÂMPLĂ CEVA.
‎- CE E CU SARAUL? ‎- ÎNTOARCEȚI-VĂ!
‎RAÚL ‎CINCI APELURI RATATE
‎RAÚL ‎TE ROG, VORBEȘTE CU MINE, DRAGA MEA.
‎BUNĂ, RAÚL
‎- Bună! ‎- Bună!
‎Cum te simți?
‎Iar n-ai putut să dormi?
‎Ți-a scris din nou, nu?
‎Da, întruna.
‎Ce pot să fac?
‎Nu știu. L-ai putea raporta ‎sau măcar bloca.
‎Tu nu-l cunoști. Ar fi mai rău.
‎Mai rău decât ce, Sara? ‎Decât să fii hărțuită?
‎Epuizată?
‎Lovită?
‎Scuză-mă!
‎Fă-o când simți că ești gata, bine?
‎Dar nu rămâne între două lumi! ‎Trebuie să iei o decizie.
‎Vino încoace!
‎- Iván doarme din nou? ‎- Da.
‎S-a uitat toată noaptea la știri ‎despre arestare.
‎Nu cred că-i face bine.
‎N-ar putea evita știrile astea ‎nici să vrea. Sunt peste tot.
‎Înțeleg.
‎„Negarea, negocierea, depresia…”
‎Iván va trece prin fazele durerii ‎până să accepte și să-și vadă de viață.
‎Întrebare. De când ești specialistă ‎în psihologie?
‎Te-ai trezit cu fața la cearșaf? ‎M-ai văzut căutând pe Google.
‎Tocmai.
‎Ce are cu mine de la o vreme?
‎E crizată.
‎A băut deja? Așa de devreme?
‎Ce? Nu. E crizată, nu grizată. ‎Poate trece prin faza furiei.
‎Voi credeți că e grizată?
‎Ce are?
‎Nu știu ce are aparatul, ‎dar știu ce e cu tine.
‎Toate astea.
‎Moartea lui Cruz, funeraliile, ‎supărarea lui Iván…
‎Toate astea îți amintesc de Samu, nu?
‎Mencía, ce ai tras pe nas?
‎Eu? Nu știu. Dar tu?
‎Arareori te mai vedem trează.
‎Nu te judec.
‎Jur, toată situația ‎e complicată și pentru mine,
‎dar tu și Samu erați foarte…
‎Mencía, gata!
‎Ce? Acum nu-i poți auzi nici numele?
‎Știu că am fost mai mult cu Sara ‎fiindcă a avut nevoie de mine,
‎dar nu vreau să fii afectată ‎cum am fost eu la moartea mamei.
‎Când ești gata să mă asculți
‎sau să nu mai trăiești negând toate astea,
‎voi fi aici pentru tine.
‎Poftim! Alarmă falsă.
‎Nu-s probleme cu aparatul. ‎Sau cu mine.
‎Cât vrei pentru asta?
‎Și nu uitați să alegeți un partener ‎pentru tema de săptămâna viitoare!
‎Ascultă!
‎Vrei s-o facem împreună?
‎Sigur.
‎Precum și tema.
‎Patrick, ai adus scutirea ‎de la medicul lui Iván?
‎I-am spus, dar refuză să meargă.
‎Nu vrea să facă nimic.
‎Da, e de înțeles.
‎Dar fără scutire ‎nu poate continua să lipsească.
‎Știu că încerci ‎să gestionezi situația, dar…
‎Nu suntem supereroi. ‎Nimeni nu le poate face pe toate.
‎Deci dacă te simți copleșit ‎și ai nevoie de ajutor…
‎Se va întoarce la școală.
‎…și schimbă masa asta cu aia.
‎Dacă nu e în colț, începe să facă scandal.
‎Ce?
‎Sunt doar amic cu Isadora.
‎Punct. Atât. ‎Mi-a făcut o favoare și m-a reangajat.
‎Sigur.
‎Bine, suntem mult împreună, ‎dar doar ca amici.
‎Dacă mi-ar plăcea să fie mai mult?
‎Nu știu.
‎Nu pot să confirm, nici să neg.
‎Dar e clar că ea nu e gata.
‎Și n-o să trag de ea.
‎Bine. Te ocupi tu.
‎Mă scuzi!
‎Pau!
‎- Cam tânără șefa, nu? ‎- E localul părinților.
‎Doar se preface că e șefă.
‎Înțeleg. Deci doar toarnă tot părinților?
‎Ești frumușel!
‎Da, arăți bine. Grozav.
‎Ca întotdeauna.
‎Începeam să uit cum arăți.
‎- Sigur. ‎- La Jávea nu vii.
‎De vorbit cu noi, nu vorbești. ‎Stai aici cu ale tale.
‎Îți vopsești unghiile… Ce?
‎- Ce e asta? ‎- Sunt ocupat, Pau.
‎Sigur.
‎Am vorbit ieri cu tata ‎și nu mi-a zis că vii.
‎- Surpriză! ‎- Cât stai?
‎Mă mut aici.
‎Te-a trimis tata să te ocupi de firmă?
‎Futu-i, Pau!
‎V-am spus să rămâneți acolo ‎și să mă lăsați în pace!
‎- Da, dar afacerile sunt afaceri. ‎- V-am spus.
‎Știu ce ai cerut.
‎Dar a apărut o ocazie unică la Madrid.
‎Nu suntem primii ‎care vrem să profităm de ea.
‎Dar vrem să fim singurii.
‎Uită-te la mine!
‎Tata o să te lase să-ți vezi de ale tale.
‎De-aia sunt aici. Să mă ocup de tot. ‎Să te protejez, ca să te lase în pace.
‎- Știi asta, nu? ‎- Da.
‎Sigur?
‎Bine.
‎Liniștește-te! O să poți continua ‎să-ți vezi de viață.
‎Să fii ospătar, nu?
‎Poți continua să fii sărac, dacă vrei.
‎Nu-mi răspunzi la telefon.
‎Te mai văd doar la ore, ‎la înmormântare n-ai venit
‎și n-ai trecut pe la Iván.
‎- Zău dacă înțeleg. ‎- Am multe pe cap, bebi.
‎E prietenul tău, Isa.
‎Sigur.
‎Ei poftim, e Dídac! Bei ceva?
‎Nu, mulțumesc. Am venit aici ‎doar ca să cer ajutor pentru Iván.
‎Nu știu cum pot să ajut.
‎Oricum. Nu știu ce să mă mai fac.
‎Stă toată ziua în pat, ‎abia deschide gura…
‎Nu se duce acasă, ‎dar la mine e ca un zombi.
‎Nici nu s-a dus după lucrurile lui Cruz.
‎E de parcă nu poate procesa.
‎Înțeleg, dar… Simt că nu pot face nimic.
‎Ce-ar fi să organizăm aici ‎comemorarea lui Cruz,
‎cu cei care l-au iubit ‎și care și-l amintesc?
‎E doar o idee.
‎- Nu, e o idee grozavă. ‎- Mi-a scăpat mie ceva?
‎Ospătarii propun evenimente ‎în localul meu?
‎E al părinților tăi.
‎Poate că i-ar face bine, știi?
‎L-ar putea ajuta să-și găsească liniștea.
‎- Nu e timp. Prea în pripă. ‎- Isadora, nu-ți face griji!
‎Vorbesc cu ospătarii. Nu va fi o problemă.
‎Pentru Iván, orice.
‎Mersi, Isa. Sincer.
‎- O idee bună, nu? ‎- Da.
‎MAMA
‎Iván? Ești sigură?
‎Nu. Nu sunt sigură de nimic.
‎Înțeleg.
‎Mi-e greu să cred că Iván ar fi făcut-o.
‎Și cu Javi ți-a fost greu să crezi, dar…
‎Nu știu care parte sunt amintiri ‎și care, vise…
‎- Cred că înnebunesc. ‎- Nu.
‎Nu înnebunești.
‎Și nu ești singură.
‎Orice vrei să faci, facem împreună.
‎- Să contramandăm comemorarea? ‎- Nu.
‎E comemorarea lui Cruz.
‎Bietul! I-au făcut ceva oribil ‎și foarte nedrept.
‎Știi care e problema mea?
‎Nu pot avea încredere în nimeni.
‎Aș vrea să mă pot încrede ‎în cineva și să mă simt în siguranță.
‎Împăcată.
‎Așteaptă!
‎Vrei să rămâi cu mine, te rog?
‎E incredibil că ai închiriat apartamentul.
‎Am vrut să aduc pe cineva deosebit aici.
‎Și eu ar trebui să mă simt deosebită?
‎L-ai luat doar ca să mi-o freci?
‎Nu, dar o vom face în felul meu.
‎Ăla pentru ce e?
‎Pentru igienă.
‎Și pentru experiență, ca să fiu sincer.
‎Ce părere ai?
‎Așteaptă!
‎- Îmi pare rău. ‎- Nu.
‎Nu-i nimic.
‎Așteaptă!
‎Încearcă așa!
‎Futu-i!
‎Dă-l jos, hai să facem altceva!
‎N-am nevoie de el.
‎Nico, ce e?
‎Pe vremuri îți plăcea.
‎Nu-mi mai place.
‎Vreau să mă operez!
‎- Ce-ți veni, așa din senin? ‎- E fata cu care te vezi?
‎Sonia? Ea ți-a dat ideea?
‎- Nu. ‎- Atunci, care e problema?
‎La începutul anului ‎erai foarte fericit și sigur de tine.
‎- Nu înțeleg. ‎- Nu m-a convins nimeni. E alegerea mea.
‎Ne temem că ar putea fi o decizie pripită.
‎Nu e!
‎Operațiile pentru schimbarea de sex ‎sunt complexe. Iar recuperarea, dificilă.
‎Nu-mi pasă. ‎M-ai operat de fiecare dată.
‎- De data asta, nu? ‎- Nu.
‎Nu poți, e un moft.
‎- Nu e un moft. ‎- Ba da. Din cauza fetei ăleia.
‎- Alfonso, ajută-mă! ‎- Tată!
‎Până nu termini școala ‎sau nu faci 18 ani, să decizi singur,
‎eu nu te operez.
‎Ca medic și ca tată ‎cred că e cel mai bine.
‎- Eu decid ce e bine pentru mine. ‎- Doar când ești adult.
‎- Atunci o să găsesc pe altcineva. ‎- Tu știi cât costă?
‎Nico, ia loc, te rog!
‎- Nico! ‎- Nico, te rog!
‎Nico!
‎Salut!
‎Haide!
‎Mănâncă și hai la școală!
‎Nu se opresc.
‎Ziariști?
‎Și fani.
‎Și hateri.
‎Și mort are hateri.
‎Bine.
‎Doar cei dragi lui vin la comemorare.
‎Cei care te iubesc.
‎- Vine toată echipa lui. ‎- Termină!
‎Ce?
‎„Hai la tine și te ajut să îți revii!”
‎„Hai la o plimbare, ‎să mai uiți de tatăl tău!”
‎„Hai să planificăm o comemorare.”
‎Tu vorbești întruna de tata!
‎Dar mie îmi ceri să n-o fac.
‎- Vreau doar să te ajut. ‎- Atunci nu-mi mai aminti de el!
‎Și nu vreau nicio comemorare, futu-i!
‎- Atunci zi-mi ce să fac, fiindcă… ‎- Nimic, Patrick!
‎Nu vreau să faci nimic.
‎Apreciez, dar nu face nimic.
‎Iván!
‎Scuze!
‎Ari, lasă-mă!
‎Ești delfin sau rechin?
‎Ce?
‎Pentru a respira, delfinul iese ‎din când în când la suprafață.
‎Un rechin înoată întruna ‎dacă vrea să respire cu branhiile,
‎orice ar fi.
‎Trebuie să alegi unul ‎dacă vrei să respiri.
‎Nu pot.
‎Nici eu.
‎Dar fără, nu se poate.
‎Și care e secretul tău?
‎- Tu cum mai respiri după Samu? ‎- Nu.
‎Nu-i spune numele!
‎Înțeleg.
‎Secretul tău e să continui să înoți ‎orice ar fi.
‎- Am vorbit cu Iván și… ‎- Ai reușit.
‎Bravo, Patrick!
‎Și eu aleg rechinul.
‎Bun, să începem ora!
‎Să-i separ pe Isadora și Iván
‎când trec prin iad ‎și au nevoie unul de altul…
‎Poftim?
‎Poate că ne-am înșelat în privința ta
‎și tu ar trebui să îți asumi vina.
‎Pau! Ce mai faci? Ce surpriză!
‎La naiba, Javi! De când nu ne-am văzut!
‎Și ce liceu mișto ai!
‎Știi că el a venit aici pentru tine?
‎Ca să fim împreună, ‎cum am fost atâtea veri în Jávea.
‎Frate, putem vorbi?
‎Nu vorbesc cu tine.
‎Poftim? Ce e cu voi doi?
‎Nimic. Trebuie să clarificăm ceva.
‎Dídac, îmi lipsești.
‎Nu pot schimba ce a pățit Isa, ‎dar jur că plătesc pentru asta.
‎Nu înțeleg cum poți să dormi noaptea.
‎Și îi spui porcării despre Iván.
‎Nu cred nicio vorbă.
‎Dídac, ce naiba se petrece aici?
‎Nimic. Nu mai suntem prieteni ‎ca pe vremuri.
‎Se mai întâmplă.
‎Să mergem!
‎Nu am nimic să-ți spun. Să mergem!
‎O plăcere să te văd!
‎- De ce crezi că a participat Javi? ‎- Mi-a spus.
‎Vrei să auzi?
‎Pau, crezi că nu m-a durut ‎când am aflat că Javi…
‎Exact. Javi.
‎Javi. Prietenul tău.
‎Dídac, în viață nimic nu ține o veșnicie. ‎Nici banii, nici sănătatea sau tinerețea.
‎Știi cine face excepție?
‎Familia și prietenii. Cei adevărați.
‎De aceea, iubirea și loialitatea noastră ‎trebuie să vină pe primul plan.
‎- Îi iei partea? ‎- Ascultă-mă! E important.
‎Nimeni nu acordă a doua șansă.
‎Toți sunt părtinitori. Pentru sau contra.
‎Calci o dată strâmb și ești terminat. ‎Fără proces, fără dovezi. Adio!
‎Știi cum e să calci strâmb ‎și să îți întoarcă toți spatele?
‎Să te simți singur?
‎Javi a greșit.
‎Rău de tot. ‎Probabil că nu se putea mai rău.
‎Dar ce vrei să facă? Să se sinucidă?
‎Să se mute în deșert?
‎„Ai dat-o în bară. Nu ești perfect. Ia ‎o rachetă și rămâi pe orbită până mori!”
‎Asta vrei să facă?
‎Chestia e că nu îl pot ierta. ‎Și nici nu vreau.
‎N-o face dacă nu vrei. ‎N-am nimic împotrivă.
‎Dar vorbiți!
‎Ești de partea fetei ‎fiindcă o placi. Bine.
‎- Nu e asta. ‎- Amice!
‎O placi. E evident. Nicio problemă.
‎Fiecare ne-am pierdut mințile ‎pentru o fată. Se întâmplă.
‎Dar Javi e amicul tău.
‎E prietenul tău, omule!
‎Și îți cere să îl asculți.
‎Deci găsește o cale s-o ajuți pe fata aia ‎în timp ce îți ajuți și prietenul!
‎Sara!
‎Raúl, ce cauți aici?
‎Te rog, cinci minute! Singuri.
‎Nu poți veni așa aici.
‎Dar nu-mi răspunzi la telefon, nimic.
‎Nu rupi legătura fără o discuție.
‎Ba o rupi.
‎Dacă mai faci asta, ‎obținem un ordin de protecție, da?
‎Asta îți dorești?
‎Dacă asta vrei tu, plec.
‎Dar trebuie să mi-o spui tu.
‎Ești prea tare ‎ca să se vorbească în locul tău.
‎Sună!
‎Tu nu ești așa.
‎Te manipulează.
‎- Ce? ‎- Așa e.
‎Da, sigur.
‎Nu reușesc nicicum să fac mușchi.
‎Faci progrese, frate.
‎Mușchii nu se fac peste noapte.
‎Tu doar ai băut shake-uri, nu?
‎Pe bune, trebuie să pot ‎accelera cumva procesul.
‎Îți fac eu rost de chestii ‎cu care să faci mușchi.
‎Dar te costă, desigur.
‎- Tu? ‎- N-o să fie ieftin.
‎Dar e de cea mai bună calitate. ‎Standard medical.
‎De ce nu folosești, ‎să mai câștigi în lungime?
‎Taică-miu e chirurg, am acces la hormoni ‎care dau rezultate.
‎Și vreau bani-gheață.
‎Ne ajutăm reciproc.
‎Batem palma?
‎Întâi faci rost de hormoni. Apoi vorbim.
‎Măi!
‎Dacă mai vrea cineva, să-mi spui!
‎SARAUL.GOALS ESTE ÎN DIRECT
‎Mulți m-ați întrebat
‎de ce nu am postat nimic ‎de câteva săptămâni
‎și cred că vă datorez o explicație.
‎Sara m-a părăsit.
‎De aceea a durat să vă răspund…
‎fiindcă nu aveam un răspuns.
‎Da.
‎I-am scris chiar și o scrisoare, ‎dar n-am știut unde să o trimit.
‎Sara, dacă asculți…
‎N-o voi citi, fiindcă o știu pe dinafară,
‎așa cum îți știu ‎fiecare aluniță de pe spate.
‎Sara…
‎Vreau să știi că nu îți port pică.
‎Că prețuiesc fiecare moment de iubire ‎pe care mi l-ai dăruit.
‎Și că îmi pare rău pentru clipele ‎când nu te-am iubit cum se cuvenea.
‎Dar acest canal,
‎această casă și cu mine ‎vom fi întotdeauna căminul tău.
‎Jur că voi petrece fiecare clipă ‎încercând să devin mai bun,
‎astfel ca, dacă te vei întoarce cândva, ‎să ai iubitul pe care îl meriți.
‎TRANSMISIUNE ÎNCHEIATĂ
‎Javi!
‎Durează doar o clipă.
‎Uite ce e!
‎Dacă prietenii cu care faci pe durul ‎se poartă urât cu tine,
‎asta nu e problema mea.
‎Dar dacă îți lipsesc ‎așa de mult, dovedește-mi!
‎Repară ce ai stricat ‎între Iván și Isadora!
‎Dacă Iván vrea să anuleze, ‎trebuie să-mi spui acum.
‎Ți-am spus deja, Isa. ‎Nu știu ce să fac.
‎Dacă mă amestec, exagerez. ‎Dacă nu, mă simt ca naiba.
‎Nu știu.
‎Mă duc să îi ajut.
‎Bine.
‎Ce este?
‎Cheamă-mi șoferul!
‎Acum.
‎Isadora, te-am mințit. ‎Hugo și Álex m-au pus.
‎Iván n-a fost amestecat în Ibiza.
‎Voiam să ne lași în pace ‎și să te concentrezi pe altul.
‎Îmi pare foarte rău.
‎Ți-am stricat prietenia cu Iván ‎când aveați nevoie unul de altul.
‎Ce cauți aici?
‎Nici nu-mi pot închipui ‎cum te simți în clipa asta.
‎Și nu am să-ți ofer nicio scuză
‎pentru faptul că n-am fost aici ‎atâta timp.
‎Ești prietenul meu cel mai bun.
‎Nu știu ce m-a apucat.
‎Uite, Iván…
‎Nu pot da timpul înapoi.
‎Și, oricât aș vrea, ‎nici nu-l pot aduce înapoi pe tatăl tău.
‎Dar pot face altceva.
‎Pot veni cu tine acasă, ‎să îi iei lucrurile.
‎Și, dacă n-o poți face singur, ‎o facem împreună.
‎Sau nu ne ducem. Nu știu.
‎Cum vrei tu.
‎Cel mai important
‎este să știi ‎că nu te voi mai părăsi niciodată.
‎Bine?
‎Plângi! Plânsul ajută.
‎Și sunt cu tine ca să o faci.
‎Nu pot.
‎Îmi vine, dar nu pot.
‎Știu. Dar o să plângi.
‎Pas cu pas.
‎- Mergem la comemorare? ‎- Nu, Isa.
‎Nu.
‎Nu vreau așa ceva, să fiu sincer.
‎Dar poate că ai nevoie de ea.
‎Cred că te-ar ajuta ‎să îți înfrunți rana.
‎Și să te vindeci
‎sau să începi s-o faci.
‎Rănile trebuie să se vindece.
‎Altfel, nu-ți vei găsi liniștea.
‎Mergem împreună?
‎Haide!
‎Te iubesc mult!
‎Corpul meu e aici, dar eu, nu.
‎De parcă i s-ar întâmpla altcuiva.
‎Mă bucur că te-a convins Isa să vii.
‎Bine. Mă duc să salut invitații.
‎Dacă tot ne facem că plouă,
‎s-o facem ca lumea!
‎Cum te simți?
‎- Cum merge? ‎- Îmi pare rău.
‎Ce găsește la ea?
‎Parcă ai fi o sexistă din 2010!
‎Nu e vina Soniei ‎că nu te-ai cuplat cu Nico.
‎Nu, e vina ta.
‎Poftim?
‎Dacă nu-i spuneai de Bilal, ‎n-o rupeam așa de urât.
‎Dar când te atrage tipul, ‎îți calci prietenele în picioare, nu?
‎Fiindcă îl placi pe Bilal, nu?
‎N-o băga în seamă pe Ari!
‎Deci, nu mă placi?
‎Și dacă aș zice că da?
‎Nu ești genul meu.
‎Îmi pare rău.
‎Așa deci.
‎Fiindcă ție îți plac albele milionare,
‎chiar dacă te tratează ca pe un gunoi?
‎Și fiindcă poți face pe durul cu mine, ‎sora de aceeași rasă,
‎deși nu-s genul tău.
‎Asta se numește „misogynoir”.
‎Tot în swahili?
‎Nu te las să mă tachinezi.
‎Rocío…
‎Eu știu doar că suntem ‎de părți diferite ale barului.
‎Și că nu mai vreau complicații ‎cu fete de la Las Encinas. Nu merită.
‎Bună!
‎În numele familiei Cruz ‎și al prietenilor,
‎vă mulțumesc că ați venit
‎să cinstim amintirea tatălui meu, ‎precum și moștenirea sa sportivă.
‎Mă scuzați.
‎Echipa tatei a propus crearea ‎unei fundații în numele lui,
‎pentru incluziune în sport,
‎astfel ca numele lui ‎să fie un exemplu.
‎Dar tata nu a fost un exemplu.
‎Asta ar fi spus dacă ar fi fost aici.
‎A fost un om cu problemele lui, ‎care a vrut să trăiască în felul lui.
‎Și, nu.
‎Nimeni n-ar trebui să moară ‎pentru asta.
‎Nimeni n-ar fi trebuit să-l ucidă ‎pentru asta.
‎Deci nu vreau să accept
‎și nu vreau să îmi văd de viață, ‎dar o voi face.
‎ÎN AMINTIREA LUI CRUZ
‎Nu, Patrick! Nu.
‎Lasă-l!
‎Are nevoie să plângă!
‎Și…
‎Nu-i suport lecțiile de viață, ‎când ea e cea care are nevoie.
‎„Fă ce spun, nu ce fac eu!”
‎MENCÍA ‎NU AJUNGI LA COMEMORARE?
‎SARA: NU. SUNT ACASĂ. ‎LUCRURILE S-AU COMPLICAT.
‎Credeam că ești la poliție, nu aici.
‎- Tu nu înțelegi. ‎- Ce nu înțeleg?
‎Te-a șantajat emoțional ca să te întorci?
‎Nu mă întorc la el.
‎Eu am venit, el pleacă. ‎Mănâncă în oraș, să-mi dea spațiu.
‎Încearcă, Mencía.
‎E tipic. O face ca să te controleze.
‎Și mai bine renunț la tot ‎ca să mă controlezi tu?
‎Poftim?
‎Tu asta crezi?
‎Fac asta doar ca să te ajut.
‎Ca prietenă.
‎Nu vreau și nu am vrut nimic în schimb.
‎Poate că n-am procedat bine.
‎Dar văd că intri în gura leului ‎și nu te pot lăsa s-o faci.
‎Mencía, m-am săturat să fiu o marionetă.
‎Îmi vreau viața înapoi. ‎Iar asta e decizia mea.
‎Trimit pe cineva după lucruri.
‎Am vorbit cu Mencía.
‎Am dat câteva telefoane și l-am găsit.
‎- Ce? ‎- Locul unde e înhumat Samuel.
‎Nu.
‎Pentru tine.
‎Și pentru mine.
‎M-ai pus să-mi las prietenul să-și plângă ‎tatăl. Fă-o și tu pentru Samuel.
‎Fii amabil!
‎Mersi.
‎PATRICK: UNDE EȘTI?
‎Te-am mințit.
‎Fără rechini, fără prostii!
‎Doar asta mă ajută cât de cât.
‎Și merge?
‎Odinioară credeam că da.
‎Că îmi alină durerea, ‎dar, de fapt, doar o ascunde.
‎Și o lasă acolo.
‎Dacă nu putem scăpa de ea…
‎măcar să o trăim împreună, nu?
‎L-ai văzut pe Iván?
‎Nu.
‎Frumușică, dar singurică.
‎Mergi pe varianta clasică, nu?
‎Nu sunt singurică.
‎Sunt cu tine.
‎- Cât? ‎- Ce cât?
‎Cât face?
‎Hei, ce faci?
‎Zi mersi că n-o capeți, jigodie rasistă!
‎- Pentru că te-am confundat? Păreai… ‎- Ce?
‎Pe ea ai întrebat-o cât costă? Sau pe ea?
‎- Ce se petrece aici? ‎- Ea m-a atacat.
‎El a atacat-o.
‎Luați-l!
‎- Vino cu noi, te rog. ‎- Bine.
‎Ușurel, da?
‎Cum te simți?
‎Eu… sunt obișnuită cu asta.
‎Să fiu luată drept prostituată ‎sau femeie de serviciu.
‎Nu că ar fi vreo problemă cu ele, dar…
‎Știi tu.
‎De data asta, știu.
‎Localnicii îmi văd culoarea pielii ‎și cred că mă știu.
‎- Eu sunt localnică. ‎- Dar nu vrei să fii.
‎Eu sunt invers.
‎Spune „bună” în swahili!
‎Eu sunt Bilal.
‎Încântat să fac cunoștință cu o soră.
‎Voiam să te ajut, Ari.
‎Pe amândoi.
‎Și pe tine, Iván.
‎Nu știu de ce depărtezi de mine.
‎Accepți ajutorul tuturor, ‎dar pe al meu, nu.
‎Spui că ești recunoscător, ‎dar mă disprețuiești.
‎- Nu te disprețuiesc… ‎- Ba da!
‎Chiar când zâmbești forțat, se vede.
‎Nu știu când a început asta ‎și nu-mi pasă. Fiindcă nu merit așa ceva.
‎Iar tu?
‎Ai devenit o bețivană ordinară ‎fără pic de respect.
‎Dacă ai nevoie de ceva, ‎mă găsești la ai mei.
‎Mâine sau când vrei tu,
‎vin să înregistrăm, cum am vorbit.
‎Bine.
‎Pa!
‎Așteaptă!
‎Este…
‎Poate că e aiurea să pleci azi ‎ca să te întorci mâine.
‎Da, dar așa ne-am înțeles, nu?
‎Ești sigură?
‎Pas cu pas.
‎Nu dormim împreună,
‎dar rămâi!
‎Bine.
‎Haide!
‎Te rog, sun-o pe Isadora!
‎Mă întorc imediat.
‎Îmi pare rău.
‎Isadora doarme.
‎Asta merit. Să fiu singură.
‎- Nu e așa. ‎- Ba da.
‎La cum te-am tratat, ‎și tu ar trebui s-o faci.
‎M-am speriat ca naiba.
‎Dar nu pentru ce crezi tu.
‎Ari…
‎Ultima oară când am plăcut pe cineva ‎așa cum te plac pe tine,
‎și te plac, orice ai spune tu, ‎am dat-o rău în bară.
‎Îl chema Samuel.
‎Îi spun numele pentru prima oară.
‎L-am iubit mult, ți-o spun sincer.
‎Foarte mult.
‎Dar eu distrug tot ce mi-e drag.
‎De-aia îți spun să te ferești de mine. ‎Dar nu asculți.
‎Iar apoi vii la mine și te plângi.
‎Ți-am spus eu.
‎Te așteaptă iubita.
‎Nico, de ce îi trimiți mesaje? E acolo!
‎Chem un taxi.
‎Iar mă trimiți acasă? Zău așa!
‎Nu, te iau acasă cu mine.
‎De ce, Iván? Îți jur că nu înțeleg.
‎- O iubești pe Ari? Asta e? ‎- Nu iubesc pe nimeni.
‎- Vezi că mă disprețuiești? ‎- Nu-i adevărat!
‎Atunci, de ce mă alungi?
‎Eviți să fii singur cu mine. ‎Eviți să te apropii.
‎Eviți să fii cu mine.
‎Nici nu mă privești în ochi!
‎Când o fac, îmi amintesc că tata ‎a spus că e gay din cauza ta.
‎A plecat în seara aia de acasă ‎fiindcă tu l-ai sunat.
‎Iar dacă noi nu te-am fi întâlnit,
‎poate că mai trăia.
‎Nu mă poți acuza de asta.
‎Știu că tata n-a murit din cauza ta.
‎Și nimic nu justifică ‎ce ți-am făcut azi.
‎Dar asta nu schimbă cum te privesc.
‎Am impresia că e numai vina ta.
‎Aș vrea să pot controla asta, ‎dar așa simt.
‎E nedrept pentru tine…
‎și nu pot continua.
‎Spune-mi că nu mă părăsești!
‎Te rog!
‎Iván!
‎Subtitrarea: Nicu Teodorescu