EN NETFLIX-SERIE
Jag vet inte om jag kan göra det.
Hans pappa dog för fan precis.
HUGO: DET ÄR HAN ELLER VI
ÁLEX: VEMS SIDA ÄR DU PÅ?
-Vad gör du här? -Jag vill prata om Iván.
Jag vill inte höra. Han har det svårt, och jag vill vara där för honom.
Det är lugnt. Du får höra sanningen när du vill.
Varför ältar du om det?
Det är orättvist att du bara beskyller oss.
Okej. Berätta, då.
Den kvällen på Ibiza…
Ja.
Hugo, Álex och jag var där.
Men Iván och Phillipe var också där.
Jo, jag vet. Hur så? De gjorde ingenting.
Ja, det är så de har sagt.
Åh, nej…
Jag går inte på det där igen.
Jag vet att de inte gjorde nåt.
Är det inte konstigt att de hittade en video
som ingen annan än dem såg?
Inte ens polisen.
Du trodde på deras alibi för att de är dina vänner.
Jag skulle också ha trott på dem.
Vad insinuerar du?
Phillipe åker hem till furstendömet,
medan Iván stannar kvar och låtsas vara din bästa vän.
Är du snäll och kommer till saken?
Iván och Phillipe var också delaktiga.
Nej.
Nej. Nej, det var de inte.
Jag litar på dem. Jag vet att det inte är sant.
Vad skulle de göra? Erkänna?
Med tanke på Phillipes bakgrund?
Iván och Phillipe var delaktiga.
I själva verket var det deras idé.
De struntade i att du var medvetslös.
De tog initiativet till grejen.
Till grejen?
-Kallar du det så? -Du vet vad jag menar.
Nej, det gör jag inte. Det spelar roll vad du kallar det.
Men det var de som tog initiativet. I synnerhet Iván.
Han var så hög att han betedde sig som ett vilddjur.
Han var den första som hoppade på dig.
Iván och Phillipe tog initiativet.
I synnerhet Iván.
Han var så hög att han betedde sig som ett vilddjur.
Han var den första som hoppade på dig.
Hej.
Du var inte på pappas begravning.
Nej, jag kunde inte komma. Förlåt.
Jag förstår att det är en svår situation,
men jag klarar mig inte utan mina närmaste vänner.
Patrick tar ju hand om dig.
Stanna.
Visst, jag är tacksam för att han finns där för mig.
Men jag behöver få vara i fred.
Patrick påminner mig om all skit som har hänt.
Jag vet hur det känns när en massa skit får en att tappa livslusten.
FLERA VECKOR EFTER CRUZ BEGRAVNING
CRUZ MÖRDARE INVÄNTAR RÄTTEGÅNG I HÄKTET
DET ÄR INTE SIG LIKT UTAN SARAUL
VAD HAR HÄNT MED SARAUL?
KOM TILLBAKA!
RAÚL 5 MISSADE SAMTAL
PRATA MED MIG, STUMPAN. SNÄLLA.
TILL RAÚL: HEJ, RAÚL
-Hej. -Hej.
Hur mår du?
Har du inte kunnat sova?
-Han har messat igen, va? -Ja, hela tiden.
Vad ska man göra?
Du kan anmäla honom eller blockera honom åtminstone.
Du känner honom inte. Då blir det bara värre.
Värre än vadå?
Värre än att bli trakasserad, nedbruten och misshandlad?
Förlåt.
Ta det i din egen takt. Du ska känna dig redo, okej?
Men det kan inte fortsätta så här. Du måste fatta ett beslut.
Ge mig en kram.
-Tar Iván sovmorgon igen? -Ja.
Han var uppe och tittade på nyheterna om häktningen.
Det kan inte vara bra för honom.
Det går ändå inte att undvika det. Alla pratar om det.
Ja.
"Förnekelse, förhandling, depression…"
Iván måste gå igenom sorgens alla faser för att bli till freds med den.
När tog du din examen i psykologi?
Varför är du så dryg? Du såg att jag googlade.
Exakt.
Varför är hon så där mot mig?
Hon är sned.
Är hon full så här tidigt på morgonen?
Nej, jag menade inte så. Jag tror bara att hon är sur.
Full, säger du?
Vad är det?
Med automaten vet jag inte, men det är nåt med dig.
Det blev för mycket med Cruz död, begravningen, att Iván mår dåligt…
Det påminner dig om Samuel, va?
Vad har du tagit egentligen?
Frågan är vad du har tagit. Du är sällan nykter nu för tiden.
Jag dömer dig inte.
Det är en jobbig situation för mig också, men du och Samu var väldigt…
Sluta!
Orkar du inte ens höra hans namn längre?
Jag vet att jag har ställt upp mycket för Sara på sistone,
men jag vill inte att du ska bli som jag blev när mamma dog.
När du känner för att lyssna på mig och vill sluta leva i förnekelse,
så finns jag här för dig.
Det var ett falskt alarm. Det är varken fel på automaten eller mig.
Vad ska du ha dem till?
Glöm inte att ni ska jobba två och två med uppgiften nästa vecka.
Du.
Ska vi göra det ihop?
Visst. Uppgiften också.
Patrick, tog du med Iváns läkarintyg?
Han vägrar gå dit.
-Han vägrar göra nånting alls. -Det är förståeligt.
Men utan ett intyg, får han inte missa skolan.
Jag vet att du gör ditt bästa, men vi är inte superhjältar.
Ingen klarar av att göra allt.
Om du känner dig överväldigad och behöver hjälp…
Jag ser till att han går hit.
…och byta de här två borden. Han vill alltid sitta i hörnet.
Vad är det?
Vi är bara vänner.
Det är allt. Hon hjälpte mig att få jobbet tillbaka.
Visst…
Visst, vi umgås mycket, men bara som vänner.
Vill jag att det ska bli nåt mer?
Det vet jag inte. Jag kan varken bekräfta eller förneka det.
Men hon är uppenbarligen inte redo. Och jag tänker inte pressa henne.
Okej. Fixa det, du.
Ursäkta.
Pau!
Hon är ung för att vara chef.
Det är föräldrarnas klubb, men hon tror att hon är chef.
Så hon är deras golare helt enkelt?
Vad snygg du är! Du ser verkligen bra ut.
Som alltid.
-Jag hade nästan glömt hur du ser ut. -Visst…
Du är aldrig i Jávea.
Du vill inte ha med oss att göra. Du gör din egen grej.
Du målar naglarna… Vad ska det här likna?
-Jag måste jobba, Pau. -Visst…
Pappa nämnde inte att du skulle komma.
-Men här är jag! -Hur länge stannar du?
Jag ska flytta hit.
Vill pappa att du ska sköta företagen?
Vad fan, Pau.
Jag sa ju åt er att lämna mig i fred, för fan.
-Jag sa det. -Affärer är affärer.
Jag vet vad du bad om,
men en fantastisk chans har dykt upp här i Madrid.
Vi är inte först på bollen, men vi måste ta den här chansen.
Se på mig.
Pappa låter dig göra din egen grej.
Jag är här för att se till att han lämnar dig i fred.
-Det vet du, va? -Ja.
Säkert?
Okej.
Lugn. Du kommer fortfarande att kunna leva som du vill:
Ett liv som servitör. Du får vara fattig om du så vill.
Du svarade inte.
Jag ser dig bara i skolan, du var inte på Cruz begravning,
och du hälsar inte på Iván.
-Jag förstår ingenting. -Jag har mycket att göra.
Han är din vän, Isa.
Jo…
-Där är ju Dídac. Vill du ha en drink? -Nej, det är bra.
-Men jag vill ha din hjälp. -Jag vet inte hur jag kan hjälpa till.
Gör vad som helst. Jag har testat allt.
Han sover hela tiden, säger ingenting…
Man kan tro att han är en zombie. Han har inte ens hämtat Cruz saker.
Han verkar inte kunna bearbeta sorgen.
Jag fattar, men jag kan nog inte göra nåt.
Vi skulle kunna ha en minnesstund för Cruz här
med alla de som älskade honom.
-Det är bara en idé. -Det är en jättebra idé.
Vänta nu… Varför föreslår du som servitör vad vi ska göra på min klubb?
Dina föräldrars klubb.
Det skulle kunna vara bra för honom. Det kan hjälpa honom att gå vidare.
-Vi hinner inte. Vi är för sent ute. -Tänk inte på det.
Jag pratar med servitörerna. Det är inga problem.
Vad som helst för Iván.
Tack, Isa. Jag menar det.
-Bra idé, va? -Jodå.
MAMMA
Iván? Är du säker på det?
Nej, jag är inte säker på nånting.
Okej.
Det är svårt att tro att Iván gjorde det.
Det var likadant med Javi, men i slutändan…
Jag vet inte vad som är minnen, vad som jag har drömt om…
-Jag håller på att bli galen. -Nej, det gör du inte alls.
Du är inte ensam.
Vi gör det här tillsammans.
-Ska vi ställa in minnesstunden? -Nej. Det är en minnesstund för Cruz.
De gjorde en hemsk och orättvis sak mot honom.
Vet du vad problemet är?
Att jag inte kan lita på nån.
Jag skulle gärna vilja lita på nån och känna mig trygg och lugn.
Vänta.
Kan du inte stanna här?
Vad sjukt att du bokade den här sviten.
Jag ville ta hit nån speciell.
Ska jag känna mig speciell, alltså?
-Bokade du sviten bara för att fingra mig? -Nej, men vi gör det på mitt sätt.
-Vad är den till för? -Hygienen.
Och ärligt talat för upplevelsen.
Vad säger du?
Vänta.
-Fan, förlåt. -Nej…
Det gör inget.
Vänta.
Prova så här.
Fan också!
Ta av den, så gör vi nåt annat. Jag behöver inte den.
Vad är det, Nico?
Du gillade det förut.
Inte längre.
Jag vill operera mig.
-Var har du fått det ifrån? -Beror det på den där tjejen du träffar?
-Sonia. Har hon gett dig den idén? -Nej.
Vad är det i så fall? I början av läsåret, var du glad och självsäker.
-Jag hänger inte med. -Det är mitt eget val.
-Vi tycker att det är förhastat. -Det är det inte.
Könsbekräftande operationer är komplexa. Tiden efter operationen är riktigt tuff.
Du har gjort mina operationer. Tänker du inte göra den här?
Nej. Det är inget man gör impulsivt.
-Det är inte impulsivt. -Jo. På grund av den där tjejen.
-Alfonso, hjälp mig. -Pappa.
Så länge du går i skolan och inte har nått myndighetsåldern,
gör jag inte den operationen.
Det säger jag som läkare och som din pappa.
-Jag bestämmer över mig själv. -Ja, när du är vuxen.
-Då hittar jag nån annan. -Vet du hur mycket det kostar?
Sätt dig ner.
-Nico. -Nico, snälla.
Nico!
Hej.
Här.
Ät lite. Sen går vi till skolan.
-De ger aldrig upp. -Journalisterna?
Och fansen.
Hatarna också.
Han är hatad även som död.
Visst, men bara de som älskar honom kommer till minnesstunden.
Och de älskar dig också.
-Laget kommer också. -Sluta.
Vad är det?
"Vi går hem till dig och ordnar med sakerna.
Vi tar en promenad, så att du får tänka på annat.
Vi planerar en minnesstund."
Du pratar bara om pappa!
-Du vill ju inte att jag tänker på honom. -Jag vill bara hjälpa dig.
Sluta påminna mig om honom, då! Jag vill inte ha nån jävla minnesstund.
-Säg vad jag ska göra, då… -Ingenting, Patrick!
Jag vill inte att du ska göra nåt. Det uppskattas, men gör ingenting.
Iván!
Oj, ursäkta.
Låt mig bara vara.
Är du en delfin eller haj?
Va?
En delfin måste då och då ta sig upp till ytan för att kunna andas.
En haj måste oavsett vad simma hela tiden för att kunna andas med gälarna.
Välj ett alternativ, om du vill kunna andas.
Det kan jag inte.
Inte jag heller.
Men man måste andas.
Hur gör du?
-Med tanke på vad som hände Samu… -Nej.
Nämn inte honom.
Okej.
Du fortsätter att simma oavsett vad.
-Jag pratade med Iván… -Och det funkade!
Bra jobbat, Patrick.
Jag är en haj.
Då börjar vi lektionen.
Att komma emellan Isa och Iván
när de har det jobbigt och behöver varandra…
Vad säger du?
Ja, jävlar. Vi hade kanske fel om dig. Du kanske borde bli vår syndabock.
Pau, hur är det? Vilken överraskning.
Jäklar, Javi! Det var länge sen.
Och vilken skola, alltså! Brorsan ville gå här på grund av dig.
Ja, så att vi kunde umgås, som på somrarna i Jávea.
-Får jag prata med dig? -Jag vill inte prata med dig.
Hörni… Vad är det med er två?
Inget, men vi måste reda ut en sak.
Dídac, jag saknar dig.
Jag kan inte göra det som hände ogjort, men jag lider av det.
Hur sover du ens om natten?
Dessutom snackar du skit om Iván, men jag tror inte ett dugg på det.
Vad fan är det som har hänt?
Inget, men vi är inte vänner längre.
Sånt händer.
Kom, så går vi.
Jag har inget att säga dig.
Kul att se dig.
-Varför tror du att Javi är inblandad? -Han sa det. Vill du höra?
Tror du inte att det sårade mig när jag fick höra vad Javi…?
Precis. Javi.
Din polare Javi.
Inte mycket varar i livet. Varken pengar…
…hälsan eller ungdomen.
Men vet du vad som gör det?
Familjen och vännerna. Ens riktiga vänner.
Därför måste man prioritera kärleken och vänskapen till dem.
-Tar du hans sida? -Hör på. Detta är viktigt.
Man får inga andra chanser längre. Nu för tiden måste man alltid välja sida.
Man begår ett misstag och blir utfryst utan några som helst bevis.
Vet du hur det känns när alla andra sviker en?
Att känna sig så ensam?
Javi begick ett stort misstag. Förmodligen det största man kan begå.
Men vad ska han göra? Begå självmord?
Flytta till en öde ö?
"Ledsen, men du tabbade dig.
Så ta en raket till rymden och stanna där tills du dör."
Borde han göra så?
Jag varken kan eller vill förlåta honom.
Det behöver du inte göra om du inte vill.
Men prata med honom.
Du tog tjejens sida för att du gillar henne.
-Nej… -Du, brorsan.
Det är uppenbart att du gillar henne.
Vi har alla varit som galna i en tjej. Det är lugnt.
Men Javi är din polare. Han är din vän. Och han vill att du lyssnar på honom.
Du måste alltså stötta tjejen och sträcka ut en hand till din polare.
Sara.
Raúl, vad gör du här?
Snälla, jag vill prata med dig i enrum.
-Du kan inte bara komma hit. -Du svarar ju inte när jag ringer.
Du kan inte bara bryta kontakten.
Klart hon kan.
Om du tänker hålla på så här, kommer vi att begära kontaktförbud.
Vill du det?
Om du vill det, så går jag. Men jag vill höra det från dig.
Du behöver inte låta nån annan föra din talan.
Ring.
Du är inte sån.
Hon manipulerar dig.
-Va? -Ja.
Visst…
Vad jag än gör, så blir jag inte större.
Du har gjort framsteg.
Det tar tid att bygga muskler.
Och du behövde bara dricka dina proteinshakes, eller?
Jag måste kunna snabba på processen på nåt sätt.
Jag kan fixa riktigt bra grejer som ökar muskelmassan.
Men det kostar.
-Du? -Det blir inte billigt.
Men det är av toppkvalitet och tillverkas av läkemedelsindustrin.
Varför tar inte du det och blir längre, då?
Pappa är kirurg. Jag har tillgång till hormoner.
Och jag behöver pengar.
Vi kan hjälpa varandra.
Hur ska du ha det?
Fixa hormonerna först, så snackar vi mer sen.
Hördu! Säg till om du känner fler som är intresserade.
SARAUL.GOALS SÄNDER LIVE
Ni är många som har undrat vart vi har tagit vägen.
Och det ska jag förklara.
Sara har lämnat mig.
Jag har inte svarat för att…
…jag inte har haft ett svar.
Ja.
Jag har skrivit ett brev, men jag vet inte vart jag ska skicka det.
Sara, om du hör det här…
Jag vet vad det står utantill,
precis som jag vet precis var leverfläckarna på din rygg sitter.
Sara…
Du ska veta att jag inte är bitter.
Jag uppskattar alla våra kärleksfulla stunder.
Och jag är ledsen för alla de gånger jag inte har älskat dig fullt ut.
Men denna kanal,
detta hus och jag kommer alltid att vara ditt hem.
Jag ska lägga varje vaken sekund på att bli en bättre människa.
Om du skulle vilja komma tillbaka, så ska du få den pojkvän du förtjänar.
SÄNDNINGEN ÄR SLUT
Javi.
Det tar inte lång tid.
Okej, hör här…
Ifall dina nya och coola vänner är idioter och behandlar dig som skit,
så är det inte mitt problem.
Men om du verkligen saknar mig, så visa mig det.
Lös det där jävla problemet som du har skapat mellan Iván och Isa.
Om Iván vill ställa in, så måste jag få veta det.
Jag har ju redan sagt att jag inte vad jag ska göra.
När jag hjälper till går jag för långt, och annars mår jag bara dåligt.
Jag vet inte…
-Jag går och hjälper till. -Okej.
Vad är det?
Ring chauffören.
Nu.
Jag ljög för dig. Hugo och Álex tvingade mig.
Iván hade inget med saken att göra.
Vi ville att du skulle rikta din uppmärksamhet mot nån annan. Förlåt.
Jag förstörde er vänskap när ni behövde varandra som mest.
Vad gör du här?
Jag kan inte ens föreställa mig vad du känner just nu.
Jag har ingen ursäkt till varför jag inte har funnits där för dig.
Du är min bästa vän. Jag vet inte vad som flög i mig.
Du, Iván…
Jag kan inte vrida tillbaka klockan.
Och även om jag vill det, så kan jag inte ge dig din pappa tillbaka.
Men en sak kan jag göra:
Jag kan följa med dig hem och hämta hans saker.
Om du inte pallar gå igenom dem själv, så gör vi två det.
Eller så struntar vi i det.
Vi gör som du vill.
Men du ska veta att jag inte kommer att lämna dig ensam igen.
Okej?
Gråt, du. Det är bra att gråta.
Vi kan göra det tillsammans.
Jag kan inte.
Jag känner för det men kan inte.
Jag vet. Men det kommer till slut.
Ett steg i taget.
-Ska vi gå på minnesstunden? -Nej.
Nej.
-Jag vill inte ha nån sån. -Du kanske behöver det.
Det kan vara ett bra sätt för dig att börja bearbeta smärtan.
Så att du kan läka
eller börja läka.
Sår måste läka, annars finner man inte sin inre ro.
Ska vi gå tillsammans?
Kom nu.
Jag älskar dig så mycket.
-Min kropp är här, men jag är inte det. -Känns det som att det händer nån annan?
Det gläder mig att Isa övertygade dig.
Jag går och hälsar på folk.
Vi låtsas som ingenting, men låt oss göra det bästa av det.
Hur mår du?
-Hur är det? -Jag beklagar.
Vad ser han i henne?
Det är så 2010 och sexistiskt.
Det är inte Sonias fel att det inte funkade mellan er två.
Nej, det är ditt.
Va?
Det slutade illa för att du berättade om Bilal.
Men reglerna gäller inte dig när du gillar en kille.
Du gillar väl Bilal?
-Strunta i vad Ari sa, okej? -Så du gillar inte mig?
Och om jag gör det?
Du är inte min typ, tyvärr.
Så du gillar vita miljonärer trots att de behandlar dig som skit?
Och mot mig, din "syster",
kan du spela cool trots att jag inte är din typ.
Det kallas för misogynoir.
Är det också swahili?
Det är slutflörtat nu.
Rocío, allt jag vet är att du står på den sidan av baren och jag på den här.
Det är inte värt att träffa er tjejer från Las Encinas. Det är så problematiskt.
Hejsan.
Å Cruz familj och vänners vägnar,
vill jag tacka er för att ni är här
för att hedra min pappas minne och hans bragder som person och idrottare.
Förlåt.
Laget har erbjudit sig att skapa en stiftelse i hans namn
i syfte att främja inkluderande idrott.
Hans namn ska bli en symbol för det.
Men pappa har aldrig varit en symbol.
Så skulle han säga om han var här.
Han var en person med många problem som ville leva livet på sitt sätt.
Och nej.
Ingen ska behöva dö för det.
Ingen ska behöva döda för det.
Jag vill inte acceptera eller leva med det, men jag kommer att göra det.
TILL MINNE AV CRUZ
Nej, Patrick. Låt honom vara. Han behöver gråta ut.
Och…
Jag står inte ut med hennes kloka ord. Hon behöver dem mer.
"Lev som jag lär."
MENCÍA: KOMMER DU INTE PÅ MINNESSTUNDEN?
SARA: JAG ÄR HEMMA. LÄGET BLEV KOMPLICERAT.
Jag trodde att du var hos polisen.
-Du förstår inte. -Vad förstår jag inte?
-Jag antar att han utpressar dig psykiskt. -Jag går inte tillbaka till honom.
Han flyttar ut. Han äter ute så att jag får vara i fred.
-Han gör sitt bästa. -Han gör det för att kontrollera dig.
Är det bättre om jag låter dig göra det?
Va?
Tror du det?
Jag vill bara hjälpa dig som din vän.
Jag vill inte ha nånting i gengäld.
Jag kanske har agerat fel,
men jag kan inte låta dig gå in i lejonkulan.
Jag är trött på att vara en nickdocka.
Jag vill ha mitt liv tillbaka. Beslutet är mitt.
Jag skickar efter mina saker.
Jag har pratat med Mencía.
Det tog ett tag, men vi fann den.
-Fann vadå? -Platsen där Samuel är begravd.
Nej.
För din och min skull.
Du bad mig att låta min pojkvän gråta ut.
Nu ber jag dig att göra samma sak för Samuel.
Ursäkta.
Tack.
PATRICK: VAR ÄR DU?
Jag ljög för dig.
Om det där med hajarna.
Det enda som hjälper mig är detta.
Och det funkar?
Jag trodde det förut.
Jag trodde att smärtan försvann, men den maskeras bara.
Den finns kvar här.
Om vi inte kan bli av med den,
så kan vi väl åtminstone dela den?
-Du, har du sett Iván? -Nej.
-Så ensam och vacker. -Kör du med en klassiker?
Jag är inte ensam.
Jag är ju med dig.
-Hur mycket? -Hur mycket vadå?
Vad tar du?
Hallå, vad gör du?
Var tacksam för att du inte blir utslängd.
-Jag misstog mig. Du såg ut som… -Som vadå?
Har du frågat de där hur mycket de tar betalt?
-Vad händer här? -Hon angrep mig.
Hon blev angripen. Visa honom ut.
-Följ med oss. -Ja, okej.
Ta det lugnt.
Hur känns det?
Jag är van vid det.
Jag tas antingen för prostituerad eller en städare.
Inte för att det är nåt fel med det, men…
-Du förstår vad jag menar. -Ja, för en gångs skull.
Folk härifrån ser min hudfärg och tror att de känner mig.
-Jag är härifrån. -Men du vill inte vara det.
Och jag vill motsatsen.
Det betyder "hej" på swahili.
Jag heter Bilal.
Det är alltid kul att träffa en syster.
Jag ville hjälpa dig.
Er bägge två.
Dig också, Iván.
Jag vet inte varför du drar dig undan.
Du låter andra hjälpa dig, men inte mig.
Det känns som att du föraktar mig.
-Det gör jag inte… -Jo, det gör du!
Även om du tvingar fram ett leende.
Jag vet inte hur länge det har pågått, men jag förtjänar inte det.
Och du…
Du har blivit ett fyllo som inte har respekt för nåt.
Jag är hos föräldrarna ifall det är nåt.
Och så kommer jag över och spelar in videor, som vi sa.
Okej.
Hej då.
Vänta.
Det…
Det kanske är dumt att du går om du ändå ska hit imorgon.
Ja, men vi sa väl så?
Är du säker?
Ett steg i taget.
Vi behöver inte sova ihop, men du kan sova här.
Okej.
Kom igen…
Ring Isadora.
Jag kommer strax. Förlåt.
Isadora sover.
Jag förtjänar att vara ensam.
-Nej. -Jo.
Du borde inte vara här. Jag behandlade dig illa.
För att jag blev rädd.
-Men inte på grund av det du tror. -Ari…
Förra gången jag gillade nån lika mycket som jag gillar dig,
för jag gillar faktiskt dig, så ställde jag till det rejält.
Han hette Samuel.
Det är första gången jag nämner honom. Jag älskade verkligen honom.
Jättemycket.
Men jag sabbar allt som är viktigt för mig.
Det är därför jag ber dig att hålla dig borta.
Men du dyker upp hela tiden…
Trots vad jag har sagt.
Din flickvän väntar.
Varför messar du henne? Hon är ju här.
Jag beställer en bil.
-Ska du skicka hem mig igen? -Nej, du ska följa med mig hem.
Jaha.
Varför? Jag förstår ingenting.
-Är du kär i Ari? -Jag är inte kär i nån.
-Se, du föraktar mig. -Nej, för fan!
Varför stöter du bort mig?
Du vill inte vara ensam med mig. Du undviker mig.
Du ser mig inte ens i ögonen.
När jag gör det minns jag att pappa kom ut på grund av dig.
Han gick hemifrån den kvällen för att du ringde.
Om vi aldrig hade träffat dig, skulle han kanske ha levt.
Klandra inte mig.
Det är inte ditt fel att pappa är död.
Inget ursäktar hur jag har betett mig mot dig idag.
Men det förändrar inte hur jag känner.
Jag känner att allt är ditt fel.
Jag önskar att jag inte kände så, men det är det jag gör.
Det är inte schysst mot dig.
Det måste få ett slut.
Säg inte att du lämnar mig.
Snälla.
Iván!
Undertexter: Viktor Hessel