SERIÁL NETFLIX
ARI 10 ZMEŠKANÝCH HOVORŮ
Mencío?
Já se bála, kde sakra seš?
Já nevím.
Jak to myslíš?
Jsi v pořádku?
Nic si nepamatuju.
Co se stalo? Dobře, uklidni se.
Pošli mi polohu a přijedu pro tebe.
Ivána srazilo auto.
- Co? - Kousek od klubu.
Srazilo ho a ujelo.
Mencío, co je s tebou? Uklidni se.
Ari! Ari, prosím, pomoz mi!
S čím?
Ari, to jsem byla já. Ari…
Co?
Já jsem Ivána přejela.
O čem to mluvíš?
Kde je Patrick?
V nemocnici. Řekla jsem, že je ti zle.
Musíš mi všechno říct.
Nepamatuju si, co se stalo.
Byla jsem na párty a najednou jsem byla hrozně unavená
a lidi mi řekli, že jsi odjela opilá.
Jela jsem za tebou.
A asi jsem omdlela za volantem.
Ari… já všechno zničím.
Všechno, na co sáhnu…
Mencío, teď ne.
Je to pravda.
Co je?
Počkej tu.
- Hlídej auto. - Kam jdeš?
Patrickovi o tomhle ani slovo.
Ani o autě, ani cos udělala. Nic.
Kde jsi sakra byla? No?
- Já… - Vždycky si děláš, co chceš.
Bylo by ti šumák, kdybysme všichni chcípli.
Byla jsem opilá a…
Odpadla jsem a lidi mě museli probrat.
Promiň, Patricku. Vážně.
Do prdele!
Jste rodina Ivána Carvalha?
Ano.
Iván je po operaci, ale zůstane uspaný.
Na pár minut za ním můžete.
Jdeme.
Pojď.
Ari…
Ne.
Musíte už jít.
Už?
Nemůžu s ním zůstat?
Jsem rodina.
Tady zůstat nemůžete. Mrzí mě to.
Nikam nejdu.
Neopustím ho.
Zkusím přesvědčit doktorku,
aby mě za ním občas pustila, třeba jen na pět minut.
Ale nemá smysl tu zůstávat.
Nechceš radši domů a odpočinout si?
Patricku, zůstaň tu.
Přivezeme ti oblečení a tak.
Ale Ari…
Mencío, víš, jaký je. Doma bude nervózní a k ničemu.
Radši, ať tu zůstane s Ivánem, dokud to jde.
Taky tu můžeš přespat.
Já?
Já bych taky ráda, ale ráno vstávám brzy za tátou.
Dělám to jediná.
Mencío, nenechávej ho o samotě. Ani na vteřinu.
Nikam nechoď, dokud ti neřeknu.
Zůstaneš tu celou noc a budeš ho podporovat.
A hlavně na něj dohlídneš.
Jasný?
Mluvíš jako táta.
Zkus se prospat.
Mám tě ráda.
Postarej se o něj.
Auta jsem se zbavila.
Jestli ho policie najde,
řeknu jim, že jsme nevěděli, jestli ho ukradli nebo ne,
tak jsme to nenahlásili.
Jak je na tom Mencía?
Hádej.
Musíme tě dostat ven, abys nás mohl odvézt.
Někam do bezpečí.
Máš k tomu kontakty i moc.
Musíme najít místo, kde se pokusíme…
být zase rodinou.
Přijeli jsme to sem napravit, ale je to ještě horší.
Čemu se směješ?
Zníš, že konečně chápeš, co to znamená být rodičem.
Věř mi, poznala jsem teď rodiče, kteří nejsou jako my.
Rodiny jsou komplikované.
Ale rodič vždy udělá vše, co je třeba, aby svým dětem pomohl.
To jsem dělal vždycky. A ty to teď děláš pro nás.
Ari…
Musíte pro mě svědčit všichni tři.
A až odsud vypadnu, přísahám, že beze stopy zmizíme.
Kvůli tvé sestře i kvůli nám.
Vím, že to Mencía udělá.
Patricka budu muset přesvědčit.
Ahoj.
Můžu si sednout?
- Co Iván? - Stabilní.
Je v umělém spánku, ale stabilní.
A co ty?
Co já?
Ari…
Jsem v pohodě.
Objednala jsem se na kliniku, takže tak.
Takže si seš jistá?
No, kdybys cokoliv potřebovala…
Je to Ivánovo.
Iván… Ivánovo?
Jak je teď na JIP.
Je to přítel mýho bráchy. Expřítel. Nevím jistě.
Sakra.
Tak to je průser.
Pochybuješ, protože je to jeho?
Promiň. Moc se vyptávám.
Jo, Iván to komplikuje.
Umřel mu táta.
A Iván možná umře taky.
Co když po něm nic jinýho nezůstane?
Nevím, co by brácha dělal, kdyby Iván…
Ne. Poslouchej.
Nikomu nic nedlužíš, jasný?
Položím ti otázku a nechci na ni odpověď někoho jinýho.
Chci Ariinu odpověď.
Chceš to dítě?
Dej mi vědět, až půjdeš na kliniku.
Budu tě držet za ruku a nepustím.
Počkej, ty bys šla se mnou?
Jasně.
Děkuju.
- Musím jít. - Dobře.
Ari, co se děje?
- Plakala jsi. - Ne.
Můžeme si promluvit?
Teď ne.
Co? Se Soniou mluvíš, ale se mnou ne?
Nico, nejde vždycky o tebe.
Chtěla jsem s ní něco probrat.
Vyhýbáš se mi, co jsme spolu spali.
Jen to řekni. Nelíbilo se ti to. Nejsem…
Nico, to stačí.
Zopakuju to. Není všechno o tobě.
A já pro tebe nejsem dobrá.
Promiň, že jsem tak drsná, ale měl bys na mě zapomenout.
Chudák Iván.
Fakt.
Nechápu, proč to vždycky schytá on.
Je to nejmilejší kluk na světě.
Vždycky se stará, jestli jsou lidi v pohodě.
Je to tak nefér, čím si prochází.
Co?
- Co? Taky seš kvůli tomu vytočenej? - Jo.
Samozřejmě.
Sonia říkala, že je Iván stabilní.
Jo, volala jsem do nemocnice.
Je pod sedativy, ale stabilní.
Vážně? To je dobrá zpráva, ne?
Jo. Jo, to je.
Musím jít.
Ahoj.
Nesu ten dospěláckej rozhovor, cos chtěla.
Jak jsem říkal, naše rodiny podnikají ve stejný branži.
Vaše na Ibize, naše v Levante.
A v Madridu se asi střetli.
Protože moje rodina tu taky chce expandovat.
- Tak ji řekni, ať vycouvaj, protože… - Nic jim říkat nebudu.
Zaprvé, nechci s nima mít nic společnýho.
A zadruhé, protože je mi šumák, kdo komu leze do byznysu.
Jen nechci, aby to posrali nám.
Nám?
Co?
Odkdy existuje nějaký „my“?
Myslím, že je.
Hele, Dídacu.
Už mě mega unavuje,
když mi někdo lže.
A unavuje je, jak mě každej odkládá stranou, i vlastní rodina.
A ze všeho nejvíc mě unavujou chlapi,
kteří si získají moji důvěru a pak mě zradí.
Já ale dokázal, že mi můžeš věřit.
Že jsem na tvý straně.
Pořád jsi kamarád s Javierem, i když jste odcizili.
Pořád patříš do rodiny,
která jde proti mojí, i když jste se odcizili.
Mám pocit, že všechno by mělo být snazší.
Takže myslím, že bychom na „nás“ měli zapomenout,
než budu další, s kým se budeš muset odcizit.
Ahoj.
Můžeme si promluvit?
Udělal jsem, cos chtěl.
Pořád ti nevěřím jako dřív.
Chápu.
K tomu se dostaneme.
Je to moje chyba, že to tak cítíš.
Ale Isadora dělá velkou chybu, když ti nevěří.
Ne, má pravdu, že mi nevěří.
Protože se nedokážu odpoutat od přátel a rodiny,
i když mi děláte problémy.
Takže jsme přátelé?
Blbečku.
Promiň.
Jen jsem doufal.
Hele, kdybych byl slušnej kluk,
tak místo čekání, až ty uděláš správnou věc,
bych ji udělal já a sám tě nahlásil
za znásilnění Isadory.
Nahrávku by možná nevzali jako důkaz
a ty by ses nepřiznal.
Ale aspoň bych udělal všechno, co jsem mohl.
Ale já to neudělal.
Neudělal jsem to.
Vypadá to, že potřebuješ pomoct.
Já to udělám.
- Nic? - Dej mi vteřinku.
- Zapomeň na to. To je fuk. - Ne.
Budu hádat. Tohle se ti ještě nikdy nestalo…
Drž hubu!
- To nevadí. Necháme toho. - Říkám ne!
Pusť mě! Už nemám náladu!
Mrcha šílená.
Možná se ti nepostavil ze stresu.
To s Isadorou tě asi dostalo.
Nejsem ve stresu, jasný?
Jasně.
Akorát už mě asi nevzrušuje to stejný co předtím.
Co? Už nejsi na holky?
Ne. Takhle to samozřejmě není.
Ale jen tak si vrznout… to už není pro mě.
Víš, kdy naposledy jsem byl tvrdej jak skála?
Ne.
Kdy myslíš?
Počkej… to ne, do prdele. Na Ibize?
Co?
Nekoukej na mě. Taky se ti to líbilo. Možná ještě víc.
Myslím na to.
Jak jsme byli spolu,
jako kámoši, jak jsme byli všichni nažhavený…
Ahoj.
Co tady dělá?
Pořád mě otravuje, ať si vyrazíme.
Tak jsem mu řekl, ať přijde.
Ale já tě tu nechci, Javi.
Kámo, nemůžeme se bavit jako dřív?
Jen jeden večer?
Dídac se na tebe taky vysral, co? Že jo?
Tak teď seš sám a zasloužíš si to.
Ale no tak. Dáme si drink a pohodičku.
Jako dřív, ne?
Ne, sakra.
Jdu najít nějaký kočky.
Počkej, brácho.
Byla jsem s Nicem, abych překonala bolest po Samuelovi.
A nakonec jsem mu ublížila.
Tak proč mu to neřekneš?
Nemůžu. Je úplně jedno, co řeknu.
Myslí si, že ho odmítám, protože je takový.
Nemůžu mu říct, že jsem ho využila kvůli Samuovi.
Že ne?
Jo, tím bys to ještě víc podělala.
Ariadno?
Ano?
Můžete dál.
Dobře.
Zvládneš to.
Děkuju.
Jdeme na bar. Dáš si něco?
Javi, běž nám objednat.
Sám všechno neunesu.
Tak vezmi jen sobě a Álexovi.
Já pít nechci.
Álexi, jdeš?
Běž sám. Počkáme tu, jo?
Tak co se děje?
Představíme se jí.
Kámo, ta je totálně mimo.
Je v pohodě.
Jdeme.
Kam jdete?
Kde je pití?
Na baru je plno.
Kam jdete?
Jdeme se napít s tamtou holkou.
S dobrými úmysly.
S támhle tou?
Jo, s ní. Máš s tím problém?
Podívejte se na ni, sotva stojí.
Výborně se baví.
Objednám apartmá a odvedem si ji.
Budem tam pařit dál, ale víc v klidu.
A mimochodem,
ty nejseš zvanej.
Jdeme.
Álexi.
Co tam s ní chcete dělat?
Klídek.
Nepoučili jste se?
Výsledky testu jsou dobré.
Přes ulici je lékárna.
Na bolest si kupte ibuprofen nebo paralen, ne aspirin.
Kdyby to moc bolelo, přijeďte zpátky.
A čistěte se vlhčenými ubrousky.
Dobře.
- Opatrujte se. - Díky.
Jak se cítíš?
Dobře.
Určitě?
Tak jdeme, zvu tě na véču.
Ne.
Dost…
Do prdele.
Pokračuj.
Do prdele!
Nerušte, jo?
Ignoruj to.
Je tam napsaný „nerušit“, ne? Do prdele.
Pokračuj.
Do prdele!
Co?
Hugo Múler a Alejandro Díaz?
CIVILNÍ GARDA
Jdeme.
Taky jsem měl video z Ibizy.
Doufám, že se konečně zotavíš
a zase začneš lidem věřit.
A klukům.
Hlavně Dídacovi.
Lepšího kamaráda jsem nikdy neměl
a snad mi někdy odpustí.
Najdi štěstí, Iso.
Moc se omlouvám.
Gratuluju.
Díky.
Jsem ráda, že máš konečně spravedlnost.
Díky, zlato.
Moc ti to přeju, Iso.
Gratuluju.
Díky.
Iso, máš chvilku?
Jasně.
Jde o těch 20 táců.
Chci, abys operaci zaplatila ty.
- Dobře. - Odpoledne zjistím víc.
Dobře. Jasně.
Dobře.
Jsi si jistý, že do toho chceš jít?
Protože pokud to chápu, je to obrovská věc.
Nevadí, když si to rozmyslíš.
Peníze ti dám a můžeme cestovat, bavit se.
Chci to.
Dobře. Tak mi řekni, co mám dělat.
Dobře.
Nechceš to udělat.
Co tady děláš?
Zastavuju tě.
Proč?
Když jsme byli spolu, byl jsi se sebou šťastný.
Jdu do toho, protože to chci.
Určitě?
Co ty šaty, co jsem včera přinesla?
Nevím.
Je mimo. Ani se nepřevlíknul.
Jsi v pořádku?
Nevypadáš dobře.
Jsem jen unavená.
Návštěva vězení, Iván, vy dva…
Je toho moc.
Ari…
Přemýšlela jsem a utéct s tátou ze země
mi přijde přehnaný.
Pojď se mnou.
Poslouchej.
Vzala sis cizí auto,
nemáš řidičák a byla jsi sjetá a opilá.
Srazilas Ivána, kterej to možná nedá.
Ale je stabilní…
Mencío, to se ještě může změnit.
Iván může umřít.
Musíš pochopit, že to děláme, abychom tě ochránili.
Až policie najde…
zbytky Patrickova auta a identifikuje ho, bude už pozdě.
Nemá smysl zůstat v Madridu.
Nic tu už nemáme.
Nemáme nikoho.
Patrick má Ivána.
Zlato, musíš spát.
Půjdu, až se Iván probere.
Mluvila jsem s tátou.
Chce, abychom pro něj svědčili.
To už jsme řešili, Ari.
- My s Mencíou… - Meníca…
Mencía do toho jde.
Proč se rozmyslela?
Protože můžeme začít znovu.
Spolu, daleko od tohohle dramatu.
Chceš odejít?
O co ti jde?
Patricku, táta potřebuje nový začátek.
A nám tu už nic nezbylo.
Mluv za sebe.
Já mám všechno, co chci.
Ty jo.
Ale Iván ne.
Nepohádali jste se v klubu?
Řekl ti přece, že už s tebou nechce být.
Ani teď, ani nikdy.
Jenže byl sjetej.
Ty to nevidíš, ale Iván to řekl jasně.
Řekl, že se s tebou chce někdy přátelit, ale nic víc.
- Až se probudí… - Co bude každou chvíli.
Jo, každou chvíli.
A i když chceš být první, koho uvidí,
tak on s tebou být nechce.
Iván má právo rozhodnout, s kým chce být.
A řekl to jasně.
Tebe nechce.
Řekl ti, ať ho necháš na pokoji, a to bys měl udělat.
Promiň, že to tak říkám,
ale čím dřív to přijmeš, tím dřív to překonáš.
Nepřijmu, že už ho nikdy neuvidím, Ari.
Snažím se to pochopit, ale…
nejde to, přísahám.
- To… - Děsí tě to.
Já vím.
Točí se ti hlava.
Patricku, vím, jaké to je ztratit někoho, koho miluješ.
Rozumím ti.
Musí být šance, že budeme zase spolu.
Musí být.
Možná je.
Ale stane se to jen tehdy, pokud zmizíš.
Doopravdy zmizíš.
Odjedeš daleko odsud a přerušíš veškerou komunikaci.
A kdo ví?
Třeba mu jen musíš dát prostor a čas.
Ahoj, lásko.
Napsal jsem ti na telefonu tisíc dopisů
a vymyslel tisíc proslovů, abych tě přesvědčil k návratu.
Ale nakonec se s tebou loučím.
Nechci tě ztratit navždy.
I když je to tak nejlepší.
Nech mě žít s nadějí, že se jednou znovu setkáme.
Nechci nic, co nebylo.
Nežádám o nic nového.
Chci jen to, co jsme spolu měli dřív.
Něco skutečného.
Ale aby se to mohlo stát,
musím zmizet.
To jste mi říkali.
Takže dokud se zas neuvidíme,
miluju tě.
Hrozně tě miluju, Iváne.
Vždycky jsem tě miloval a vždy budu.
Mencío, co to děláš? Kam jedeš?
Jsi v pořádku?
Mencío, co se děje?
Kam jedeš? Do nemocnice?
Ari…
Co je s ní?
Ari odjela…
Zavoláš jí pak. Jedeme do nemocnice.
Přebrala jsi, chlast i drogy.
- Ari… - Pojď.
Jedeme pryč.
Honem. Jedem.
Jak to sakra funguje?
Plyn, brzda…
Dobře.
Ve tvým autě to byla větší sranda.
Když jsi nebyla sjetá.
Mencío?
Mencío, no tak. Mencío, co se děje? Probuď se.
Tady!
- Saro? - Raúle?
Co se děje?
Potřebuju tě. Přijeď, prosím.
Mencío.
Klid, teď jsem tady.
Jen klid…
Hej, nic se ti nestane.
Nedovolím, aby se ti něco stalo. Nikdy.
Dobře?
Raúle, já nevím.
Zlato, prostě mi věř.
Nemůžem jí to udělat, je to hrozný.
Její táta je mocnej.
- Nic se jí nestane. - On je ve vězení.
Saro, její rodina má obrovský peníze a moc, jo?
Iván je přítel jejího bráchy. Nějak si to spolu srovnaj.
A Cruzův syn bude mít nejlepší právníky.
Dohlídnou na něj.
Jasný?
To nemůžeš vědět jistě.
Saro, mocný lidi jsou takoví. Chrání si svoje vlastní.
Ale jestli chytí tebe, tak tě zničí.
Všechno, čeho jsi dosáhla a pro cos bojovala, bude pryč.
Takže vážně…
věř mi.
Hele. To jsem já, jasný?
Raúl.
Tvůj Raúl.
Miluju tě, zlato.
Patricku…
Dídacu.
Žádný „my“ neexistuje.
Jo, pochopil jsem.
To bylo tehdy.
Teď ne.
Zapomněla jsem, jak věřit.
Obecně.
Vždycky jsem všechno a všechny zpochybňovala.
Promiň.
Je to takový moje trauma.
Dobře, beru to jako varování. Dík.
Přijmeš to?
No tak, jdeme.
Měj se, krásko.
Co mám přijmout?
To moje trauma.
Ne.
Ne, pokud nebude „my“.
Co? To je přece fér, ne?
Jo. Naprosto fér.
Jasně.
Dídacu, musíme jet. Dělej.
Promluvíme si pak, jo?
Co se děje?
- Nic. - Nic?
- Nic se neděje. - Jo.
Přijde ti, že se málo snažím?
To jsem neřekl…
- Já to na tobě vidím… - Ne…
- Já nic neřekl. - Říkáš to očima.
Překlad titulků: Petra Babuláková