‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫את נראית מדהים.‬
‫תודה.‬
‫אפשר להזמין אותך לשמפניה, כידידים?‬
‫סתם מתוך נדיבות, זה הכול.‬
‫לא הבנתי אם זו בדיחה מבחינתך.‬
‫אני רציני לגמרי.‬
‫למה נראה לך שאנחנו במקום כל כך עמוס?‬
‫אעשה כל מה שאפשר‬ ‫כדי שתרגישי שוב בנוח איתי. טוב?‬
‫טוב.‬
‫שמפניה?‬ ‫-שמפניה.‬
‫מה קורה?‬
‫אלך לדבר עם האחראי.‬
‫הוא שלח לי הודעה קולית.‬
‫זו הוכחה מספקת?‬
‫זו לא אלודי?‬
‫אלודי,‬
‫אני יודע שזה בטח מאוחר מדי,‬ ‫אבל אני מתחנן שתסלחי לי.‬
‫זהו. עכשיו יש לך הודעה קולית ממני‬ ‫שמודה במה שעשיתי,‬
‫ובכך שהייתי לא בסדר.‬
‫תשתמשי בה כראות עינייך.‬
‫אני יודעת היטב שרשויות טריזן‬ ‫יתמכו בהוד מלכותו.‬
‫בהודעה הקולית שלו,‬ ‫פיליפ מודה שעשה משהו לא בסדר,‬
‫שעשה טעות,‬
‫אבל הוא לא אומר מה הייתה הטעות.‬
‫אני יודעת שזה בלתי אפשרי להיאבק בנסיך,‬
‫אבל לא אתן שישתיקו אותי.‬
‫אין לי כוונה להסתיר את האמת שלי.‬
‫ה-אמת.‬
‫והאמת…‬
‫היא שפיליפ פלוריאן פון טריזנברג אנס אותי.‬
‫סמואל.‬
‫אתה בטוח?‬
‫האם אתה בטוח‬
‫בתצהיר שנתת?‬
‫גברת איסדורה.‬
‫אין כמו בבית.‬
‫אלוהים.‬
‫- קרוז‬ ‫הקיסר החדש -‬
‫אבא.‬
‫אני הולך לבית הספר.‬
‫מה השעה?‬
‫רבע לשמונה.‬
‫לעזאזל.‬
‫תן לי דקה, אני אסיע אותך.‬
‫- 1.2 מיליון עוקבים -‬
‫קח את האסטון מרטין וסע.‬
‫כן, כשימלאו לי 18.‬ ‫-טוב.‬
‫אני הולך. אתה בסדר?‬
‫אני בסדר.‬
‫תודה.‬
‫- מעריצי פיליפ פון טריזנברג -‬
‫בן.‬
‫רק אקח את הוויטמינים האלה ואסיע אותך.‬ ‫-האנגאובר?‬
‫אם יגלו במועדון על המסיבות שלך…‬
‫אבל איזו מסיבה!‬ ‫ראית את הבחורה שהייתה איתי?‬
‫ואו…‬ ‫-ברצינות, אבא.‬
‫בגילך…‬
‫כשהייתי בגילך,‬
‫עזבתי את פורטוגל ונסעתי לעבוד בברזיל. לבד!‬
‫הייתה לי אחוזה עם בריכה, פרארי.‬ ‫מה אתה עשית?‬
‫שום דבר! כלום!‬
‫מה הקשר לגיל?‬
‫קדימה, קום כבר!‬ ‫-די. עוד חמש דקות, בבקשה.‬
‫יאללה!‬
‫תפסיק כבר. אמרתי חמש דקות, לעזאזל!‬ ‫ותדפוק בדלת לפני שאתה נכנס.‬
‫אתה לא צריך להעיר אותי כל בוקר‬ ‫כאילו שאתה אבא שלי. אתה לא.‬
‫כן. הבעיה היא שכשאני לא מעיר אותך,‬ ‫אתה מאחר.‬
‫אבל הייתי מסתפק ב"תודה".‬
‫אל תעצבן אותי, עומאר.‬
‫חלק מהכללים האלה כבר הובאו לידיעתכם,‬
‫ותצטרכו להפנים וליישם אותם.‬
‫חובה להקפיד על הגעה בזמן.‬
‫תלמידים שיאחרו להגיע לבית הספר‬ ‫בלי סיבה מוצדקת‬
‫לא יורשו להיכנס ללימודים באותו יום,‬
‫והציון הסופי שלהם ייפגע.‬
‫אין להשתמש בציוד ביה"ס או במכשירים פרטיים‬
‫לצורך גלישה לרשתות חברתיות,‬ ‫ללא סיבה מוצדקת.‬
‫כמו כן, טלפונים סלולריים יאוחסנו בלוקרים‬
‫במשך כל יום הלימודים.‬
‫חל איסור על התהקלות של יותר משלושה אנשים‬ ‫בחללים המשותפים‬
‫שלא לצרכים לימודיים.‬
‫חובה להקפיד על ריחוק חברתי.‬
‫כל מפגש חברתי או אינטימי בניגוד לכללים‬
‫יגרור סנקציות.‬
‫אני מקווה שכולנו נצליח‬ ‫לכבד את הכללים החדשים,‬
‫ושניצמד לשלושת העקרונות של בית הספר:‬
‫משמעת, מצוינות, ערכים.‬
‫לכיתה, בבקשה.‬ ‫-קדימה!‬
‫תתקדמו לכיתות, בבקשה.‬
‫קדימה, לכיתה.‬
‫אל תזיין לי ת'שכל.‬
‫האידיוט הזה אומר לי שאני לא יכולה להיכנס.‬
‫אני מתלבשת ככה ללימודים כבר שנתיים.‬
‫היי.‬
‫אתה לא רוצה לראות את התור בשירותי הבנות.‬
‫טוב…‬
‫דביל. הוא לא מבין שזו תלבושת מנצחת.‬
‫היי, מנסיה, מה קורה? זו רבקה.‬
‫התגנבתי לבית הספר. תגידי אם…‬
‫- קאייטנה, הכלבה של האנס -‬
‫הינה זה.‬
‫תמסגרי ותתלי את זה.‬
‫אנחנו כבר לא ביחד.‬
‫פיליפ התנצל.‬
‫טוב, אבל הוא לא שילם על מה שעשה.‬
‫את לא יכולה להישאר מנודה.‬
‫זה לא כזה קל, רבה.‬
‫אה, לא?‬ ‫-לא.‬
‫או שאת בעדו, או שאת נגדו. זה פשוט.‬
‫קאייטנה, פיליפ לא יכול להישאר פה,‬ ‫לא משנה כמה בנחמין ינסה להציל אותו.‬
‫תשמעי, לא אשאל אותך ישירות, טוב?‬
‫אבל תנסי לחשוב אם הוא עשה לך משהו.‬
‫גם אם חשבת שזה לא כזה סיפור. תחשבי על זה.‬
‫אני בטוחה שכן.‬
‫תחשבי על זה, תדווחי על זה,‬ ‫ותעיפי אותו מפה.‬
‫טוב?‬
‫טוב.‬
‫אני הולכת להביא חומר ניקוי, ונמחק את זה.‬ ‫-טוב.‬
‫- חלאה -‬
‫- תעשה לעצמך טובה ותסרס את עצמך -‬
‫ככה, מאחורה?‬ ‫-אתה מגן עליו?‬
‫אתה תוקף אותו מאחור?‬ ‫תגיד לו בפנים את מה שיש לך לומר!‬
‫תגיד לו בפנים.‬ ‫-אידיוט!‬
‫אנס!‬
‫תשתקו! השתגעתם?‬
‫אנס!‬
‫מה הבעיה שלך?‬ ‫-היי!‬
‫אל תיגעי בי!‬ ‫-מה קורה פה?‬
‫ראיתי הכול, בנחמין.‬
‫קפצו עליו והוא נפל, זה היה נורא.‬ ‫-תודה, ארטיניאן, אבל הכול מתועד.‬
‫אתה יכול לדווח על זה אם אתה רוצה.‬
‫כן, ואז אמצא את עצמי‬ ‫תקוע בסל באולם הספורט, לא?‬
‫אני מעדיף לעזוב.‬
‫אל תדבר ככה, מותק. לא נראה לי ש…‬
‫ארטיניאן.‬
‫בנחמין, דבר עם ההורים שלי‬ ‫כדי שיחזירו אותי הביתה.‬
‫אני כבר ניסיתי, אבל הם סירבו.‬
‫תשמע, אם תעזוב עכשיו,‬
‫זו תהיה הודאה באשמה.‬
‫בנוסף,‬
‫זה יפגע במוניטין של בית הספר.‬
‫טוב.‬
‫אז אם ימצאו את הגופה שלי זרוקה באיזה כביש,‬ ‫זה יהיה באשמתך.‬
‫אתה לא יכול ללכת ככה.‬ ‫אל תיתן לו ללכת ככה!‬
‫אני גאה בך על כך שלא נגררת אחרי כולם.‬
‫בסך הכול הגנתי על חבר לכיתה.‬
‫אני לא בטוח מה דעתי על פיליפ.‬ ‫בעצם, אני מעדיף לא לחשוב על זה.‬
‫מועדון הדיבייט‬ ‫פתח לך את הראש לגוונים של אפור.‬
‫מיררתי לחבר לכיתה את החיים כדי לנקום בו.‬
‫ואז הבנתי‬ ‫שלכולם מגיעה הזדמנות לכפר על מעשיהם.‬
‫אני יכול ללכת?‬
‫כן.‬
‫למה לא באת לבקר את ארי?‬
‫זה לא מתאים לך.‬
‫זה בגלל נונייר?‬
‫לא.‬
‫טוב, כן.‬
‫למה הוא עזב בפתאומיות? יש לך הסבר?‬
‫ארי לא רוצה לראות אותי.‬
‫הבנתי.‬
‫טוב, זה…‬
‫היא… מבוהלת והמומה.‬
‫אי אפשר להאשים אותה.‬
‫תשמע, סמואל,‬ ‫עדיין יש לי תוכניות גדולות לעתידך,‬
‫אבל תצטרך להזכיר לי‬ ‫למה הימרתי עליך מלכתחילה.‬
‫אז תהיה גבר ולך לבקר אותה.‬
‫כידוע לכם,‬ ‫אחד מחבריכם לספסל הלימודים היה קורבן‬
‫להתנהגות בלתי הולמת.‬
‫שורה של האשמות לא מבוססות כלפי חברכם,‬ ‫פיליפ פון טריזנברג, שהופרכו זה מכבר,‬
‫הפכו אותו לקורבן להתקפות מבישות ופחדניות‬
‫שאין להן מקום בבית ספרנו.‬
‫סליחה, אחי.‬
‫אני מפריע לך?‬
‫לא.‬
‫אני חדש פה.‬
‫אני מסתובב כבר שעתיים ולא מוצא את הלוקרים.‬
‫בסוף המסדרון שמאלה.‬
‫הבנתי. סוף…‬ ‫-כן.‬
‫טוב, תודה.‬
‫אני בדיוק הולך לשם. אתה יכול לבוא איתי.‬
‫טוב.‬
‫באמת היית בדרך למקלחות?‬
‫אתה נראה ממש מסודר.‬
‫אני מסודר גם כשאני מזיע.‬
‫טוב, תודה על העזרה.‬
‫אני לא גיי.‬
‫מה?‬
‫אתה מפשיט אותי במבטים‬ ‫מאז שראית אותי במסדרון.‬
‫זה בסדר.‬
‫תשטוף את העיניים. לא אכפת לי.‬
‫אתה כבר הרבה זמן בלאס אנסינאס?‬ ‫-הגעתי לפה מלונדון בשנה שעברה.‬
‫באיזה כיתה אתה לומד?‬ ‫-לא בשלך.‬
‫הייתי שם לב.‬
‫טוב, תודה שהצלת אותי כשהייתי אבוד.‬
‫בלעדיך…‬
‫היית עדיין אבוד. הרבה אנשים מתבלבלים פה.‬
‫טוב, נתראה.‬
‫תגיד לי מאיזה שיעור הברזת כדי להתקלח איתי.‬
‫מה?‬
‫איך אומרים אצלכם, "עומד לך", לא?‬
‫היי, מנסיה! מה קורה? מה המצב?‬
‫שנה טובה.‬
‫מה שלומך?‬
‫ריחוק חברתי, בבקשה.‬ ‫-נו, באמת.‬
‫מה קרה בחג המולד? קיבלת לובוטומיה במתנה, ‬
‫או מה?‬ ‫-את יודעת מה קרה?‬
‫את היית הדובדבן שבקצפת‬ ‫שנתתי למשפחה שלי בחג המולד.‬
‫מה?‬
‫עזבי אותי.‬ ‫-לא, רגע.‬
‫תשתקי ותקשיבי, טוב?‬
‫את מאשימה את עצמך על מה שקרה לאחותך,‬ ‫כמו שעשית עם אימא שלך.‬
‫אז נחשי מה, מנסיה?‬
‫את לא אשמה.‬
‫מה שקרה לאחותך ולאימא שלך לא היה באשמתך.‬
‫את לא יכולה לקחת את האשמה על…‬
‫את יודעת מי האשם?‬
‫את.‬
‫מה?‬
‫את זו שסיפרה לארי.‬
‫סליחה!‬
‫היא התגנבה פנימה אחרי שהעפתם אותה.‬
‫מה את עושה?‬
‫בואי איתי, בבקשה.‬
‫טוב.‬
‫אני יכולה ללכת לבד.‬
‫אבא, מי התלמיד החדש‬ ‫שנסע עכשיו באסטון מרטין?‬
‫למה אתה שואל?‬
‫הוא חדש וצריך לקבל אותו יפה.‬
‫הוא לא בכיתה שלך.‬ ‫-זה לא משנה.‬
‫זה לא עניינך.‬
‫מה אכפת לך?‬
‫אתה מוכן להפסיק לחשוב רק על עצמך,‬ ‫על מסיבות ועל בנים? זה אפשרי?‬
‫למה אתה שוב מתחיל עם זה?‬ ‫-אני רוצה שתהיה מודע למה שקורה במשפחה הזו.‬
‫אחותך כמעט מתה, ולא היית שם.‬
‫אבא, אני…‬ ‫-לא דיברתי אלייך!‬
‫אני רוצה שתפסיק להתנהג כמו ילד מפונק.‬
‫טוב.‬
‫פטריק!‬
‫היי.‬
‫רבתי עם אבא שלי.‬
‫שנשכב ונדבר?‬
‫אני גומר.‬ ‫-תגמור.‬
‫אני גומר.‬
‫אלוהים…‬
‫אחי,‬
‫בוא נזדיין עד שכל התסכול יצא.‬
‫זה מדהים.‬
‫זה מה שאבא שלי צריך.‬
‫סקס טוב.‬
‫זה נכון.‬
‫הוא יותר פשיסטי מהרגיל.‬
‫"זרע עצור מביא אסון".‬
‫מה אתה מקשקש?‬
‫אולי הוא נבהל ממה שקרה.‬
‫לא?‬
‫והוא רק צריך שתתקרבו אליו קצת.‬
‫אין מצב. ‬
‫אבא שלי מעולם לא נפתח אלינו.‬
‫אולי עם ארי כן.‬
‫אבל עכשיו הוא רואה אותה כקורבן‬ ‫ולא מכבד אותה. הוא רק מגונן עליה.‬
‫אתה יכול להתקרב אליו.‬
‫תעשה את זה למען שאר הכיתה.‬ ‫הוא דופק את כולנו.‬
‫זו הייתה בדיחה.‬
‫קח אותי ואת אנדר, לדוגמה.‬
‫הוא טיפוס ממש סגור.‬
‫והוא אף פעם לא מבקש כלום.‬
‫אבל הצלחנו להישאר יחד ולשמור על קשר,‬ ‫למרות שהוא בקצה השני של העולם.‬
‫אנחנו מתכתבים, מדברים בטלפון…‬
‫לא, מתוק.‬
‫אנדר לא מתכתב איתך.‬
‫הוא רק מגיב לך להודעות‬ ‫בגלל שאתה כותב לו כל היום.‬
‫אתה כבד מדי ואינטנסיבי מדי.‬
‫מה?‬ ‫-מה "מה"?‬
‫זה לא נכון.‬ ‫-לא?‬
‫לא.‬ ‫-טוב.‬
‫תשמע, אני…‬
‫אני הולך להתקלח ולשאוף קצת אוויר‬ ‫לפני שאחזור הביתה. טוב?‬
‫תשמעי, אני…‬
‫אין לי תירוצים.‬
‫לא הייתי שם בשבילך. זה נכון.‬
‫אבל אני מבטיח לך שאת יכולה לחזור לשגרה,‬
‫כי אני מתכוון להיות שם בשבילך ולתמוך בך.‬
‫להיות שם איך?‬
‫כ…‬
‫כידיד?‬
‫ביחד, אם תרצי.‬
‫ביחד?‬
‫אני רוצה להיות איתך, ארי.‬
‫אבל למה התחמקת ממני‬ ‫ופתאום אתה בא לומר לי את זה?‬
‫פחדת?‬
‫פחדת ש…‬
‫שאגיד לא?‬
‫טוב, אתה דביל באופן רשמי.‬
‫אז במצב רגיל היית מחבק ומנשק אותי עכשיו,‬ ‫נראה לי. לא?‬
‫אני מצטער.‬
‫זה בסדר.‬
‫התגעגעתי אליך.‬
‫תודה.‬
‫הזמנתם מקום, נכון?‬
‫מכאן, בבקשה.‬
‫קדימה, סמו.‬
‫אתה לא רוצה שארי תפסיק לפחד ולהיות בסרטים?‬
‫כי אני רוצה שמנסיה תפסיק להאשים את עצמה‬ ‫ולהתנהג כמו הכפילה של אבא שלה.‬
‫אם נספר לה שארמנדו הפך לאוכל לדגים,‬ ‫היא תצא מהחור השחור שלה.‬
‫מה אתה עושה פה?‬
‫לעזאזל, הבהלת אותי!‬ ‫-סמואל, אתה לא יכול להיות פה.‬
‫תן לי רגע. זה חשוב.‬
‫לא, העבודה שלי פה חשובה.‬
‫יאללה. לעבודה.‬
‫קדימה!‬
‫אל תסתכל עליי ככה.‬
‫אומר את זה בעדינות.‬ ‫הקידום בתפקיד עלה לך לראש.‬
‫לי?‬ ‫-כן, לך.‬
‫אתה חופר לנו כל היום.‬ ‫בבית, בעבודה, בביה"ס, בכל מקום.‬
‫לא פלא שאנדר לא עונה לך להודעות.‬
‫אתה חונק את כולם.‬
‫אתה בא?‬
‫שלום.‬
‫בהצלחה.‬
‫אתה לא נכנס?‬ ‫-לא, אני מחכה לחבר.‬
‫פטריק, תתרכז בממוצע שלך הסמסטר.‬
‫בסדר.‬
‫את מתוחה?‬
‫מוזר לי.‬
‫טוב, כיף שחזרת.‬
‫אני אוהבת אותך.‬ ‫-ואני אותך.‬
‫שניכנס?‬ ‫-אני כבר בא.‬
‫ביי.‬ ‫-טוב.‬
‫אבא!‬
‫ראית את המטען שלי?‬ ‫-בן!‬
‫איזה מטען?‬ ‫-איפה המטען?‬
‫איזה מטען?‬
‫המטען הזה.‬
‫השעון המעורר שלי לא צלצל בגללך!‬
‫אני מצטער.‬ ‫-בולשיט! אתה תמיד עושה לי את זה!‬
‫צריך שהמוזיקה לא תכבה.‬ ‫-זה תמיד ככה!‬
‫היא מתנגנת כל היום, כל יום!‬ ‫-תירגע!‬
‫אני אקפיץ אותך לביה"ס.‬
‫אני אקפיץ אותך ברגע זה.‬
‫עוד חמש דקות, עומאר.‬
‫קאייה.‬
‫דקה מזמנך.‬
‫ריחוק חברתי, פיליפ.‬ ‫-טוב.‬
‫כולכם רוצים שאסתלק, לא?‬
‫גם את, בגלל שזה משפיע עלייך.‬
‫לא אמרתי את זה.‬ ‫-לא אמרת, אבל זה מה שאת רוצה.‬
‫כל הבעיות שלך ייעלמו, וגם שלי,‬ ‫אם אחזור לארץ שלי.‬
‫תעזרי לי לצאת מפה.‬
‫מה אתה רוצה שאעשה?‬
‫לא יודע. הנסיכות שלי ולאס אנסינאס‬
‫טוענים שאני חף מפשע בסיפור עם אלודי,‬ ‫אז אין לי מה לעשות.‬
‫"הסיפור עם אלודי"? ככה אתה קורא לזה?‬
‫הבנת למה אני מתכוון.‬
‫לא, פיליפ.‬
‫ואיך…‬
‫איך אתה קורא למה שקרה בלימוזינה?‬
‫תקראי לזה איך שבא לך.‬
‫טוב?‬
‫אבל תספרי לכל העולם.‬
‫כשיהיו נגדי שתי תלונות,‬ ‫לא יוכלו להשאיר אותי פה עוד.‬
‫קאייה, מנסים לפגוע בי.‬
‫גם בארץ שלי שונאים אותי,‬ ‫אבל שם אהיה בטוח יותר.‬
‫אני לא בטוח שאוכל לשרוד שנה שלמה כקורבן.‬
‫תתייעץ עם אלודי.‬
‫היא עברה שנה כזו.‬
‫היא הקורבן פה, לא אתה.‬
‫וזו הייתה יכולה להיות אני, לא אתה.‬
‫אתה לא קולט את זה?‬
‫אולי אני לא מסוגל.‬
‫את מבינה?‬
‫עכשיו תחליטי את אם לספר לכולם, ו…‬
‫ולסיים עם זה.‬
‫הכול בסדר?‬
‫איך את יכולה להיות הקורבן של פיליפ?‬
‫לעזאזל.‬ ‫-סליחה, זה היה בקול רם.‬
‫את הצל של פיליפ?‬ ‫-לא.‬
‫היחס הלא הוגן כלפיו פשוט מרגיז אותי.‬
‫כן.‬
‫טוב, אז תיאבקי בעצמך בבית הספר‬ ‫ותעזבי אותי בשקט.‬
‫לא, חכי. לא.‬
‫בבקשה, אל תפגעי בי!‬
‫תסתמי את הפה. אף אחד לא נגע בך.‬
‫תתרחקי ממני! לא!‬
‫מה את עושה? היא משוגעת?‬ ‫לא עושים לך כלום. תירגעי.‬
‫את רואה?‬
‫יכולתי לטעון בקלות שאני הקורבן שלך,‬ ‫כפי שאת טוענת שאת הקורבן של פיליפ.‬
‫היית שם בכלל?‬
‫כן?‬
‫טוב, תשכחי מזה. זה ממש…‬
‫בחיי.‬
‫את רוצה שפיליפ יעזוב?‬
‫אולי. אולי זה עדיף לכולם. לא יודעת.‬
‫כן. גם אני לא רוצה שזה יקרה.‬
‫אל תהיי כמו ההיסטריות מלאות השנאה האלה.‬
‫כולן מכוערות ושמאלניות.‬
‫סליחה?‬
‫אל תיעלבי, בובה.‬
‫לא אמרתי שאת כזו. ביקשתי שלא תהיי כזו.‬
‫סליחה, פריס הילטון, אבל אני צריכה לעבוד.‬
‫האם פיליפ עשה טעות?‬
‫ייתכן.‬
‫האם הא התנצל?‬
‫אלף פעם.‬
‫האם הוא רוצה להשתנות?‬ ‫לי מאוד ברור שכן.‬
‫אבל כדי שהוא ישתנה‬ ‫הוא צריך לקבל הזדמנות להשתנות,‬
‫לא שימחקו אותו לכל החיים‬ ‫כמו שעשו הבנות הפסיכיות בבית הספר.‬
‫הן הפחידו אותו למוות.‬
‫אל תתני להן להפחיד גם אותך.‬
‫אל תעזרי לו לברוח, חמודה.‬
‫תתמכי בו.‬
‫תתמכי בגבר שלך.‬
‫לא. הוא ידיד שלך, נכון?‬
‫לא ניכנס לזה, זה לא משנה לי. אבל תתמכי בו.‬
‫תתמכי בו. תהיו מאושרים.‬
‫תחיו את החיים שאת רוצים לחיות.‬
‫וזה…‬
‫זה פמיניזם אמיתי.‬
‫טוב…‬
‫- מה קורה? איפה אתה? -‬
‫- אתה יכול לענות. זה לא עולה כסף. -‬
‫- אל תגיד לי שאין לך קליטה.‬ ‫אתה יכול להתייחס. -‬
‫אם גם הבן של הנאצי נתקע בחוץ,‬
‫אין הרבה מה לעשות.‬
‫אתה יודע מי אני?‬ ‫-כל בית הספר יודע.‬
‫שאלתי אנשים. מצאת חן בעיניי.‬
‫פטריק, נכון?‬
‫אני רק יודע שאתה נוסע ב…‬
‫אסטון מרטין,‬
‫בסטייל.‬
‫קיוויתי שתגיע איתה גם היום.‬ ‫-לא.‬
‫זו המכונית של אבא שלי.‬
‫אבל… אני מעדיף לא לדבר עליו.‬ ‫הוא עלה לי על העצבים.‬
‫שלי מחרפן אותי מאז חג המולד.‬
‫אז אני מבין.‬
‫אז גם היום אתה מבריז מהלימודים.‬
‫יושב פה בחוץ.‬
‫חיכית לי, נכון?‬
‫אני לא יודע אם זה משמח אותי,‬
‫או עושה לי קרינג'.‬
‫ראית אותי?‬
‫אני חושב שאפשר רק לחבב אותי.‬
‫אולי נלך לשתות משהו‬
‫וללכלך על ההורים שלנו?‬
‫בסדר.‬ ‫-אחלה.‬
‫- רוצה להבריז מהשיעור? אני צריך חיבוק. -‬
‫אני אפילו לא יודע איך קוראים לך.‬
‫איוון.‬
‫פטריק.‬
‫אצלכם נותנים שתי נשיקות, נכון?‬
‫"אצלנו"?‬
‫למי אתה מתכוון?‬
‫הבנת אותי.‬
‫שתי נשיקות.‬
‫בוא נזוז.‬
‫טוב, אבל לאן?‬
‫להשתכר.‬
‫מר בלאנקו?‬
‫בוקר טוב.‬ ‫אני צריך כמה דקות איתך ועם הילדים שלך.‬
‫פטריק לא עונה. אלך לקרוא לו.‬ ‫-אגש ישר לעניין.‬
‫הבן שלך, פטריק, נעלם,‬
‫בדיוק כשמר דה לה אוסה נעלם.‬
‫פטריק לא קשור לזה.‬
‫איך את יודעת?‬
‫אתה רומז שלבן שלי יש קשר כלשהו‬ ‫להיעלמות של המנוול הזה?‬
‫עדים רבים‬
‫טוענים שהם ראו אותו עם מנסיה‬
‫בהופעה שארגן אחד התלמידים שלך,‬
‫ושהקשר ביניהם היה די…‬
‫ידידותי.‬
‫והבן שלך נצפה בהתקף זעם…‬
‫פטריק לא קשור לזה.‬
‫אני הכרתי…‬ ‫-מנסיה, לא.‬
‫מנסיה.‬
‫איך הכרת אותו, מנסיה?‬
‫מנסיה, בבקשה.‬ ‫-ארי, אני מעריכה את זה,‬
‫אבל את צריכה להפסיק לחפות עליי כל הזמן.‬
‫אני האשמה בכל הסיפור המחורבן הזה.‬
‫ואני אתוודה.‬ ‫-טוב.‬
‫אני מקשיב.‬
‫הבנות שלך היו קורבנות‬ ‫לתקיפה מינית ופיזית מצד דה לה אוסה.‬
‫אם תחשבו לעזוב את העיר או את המדינה,‬
‫תודיעו לי.‬
‫יום טוב.‬
‫אתה בסדר?‬
‫כן.‬
‫אם אני יכול לעזור לך במשהו, אין בעיה.‬
‫איבדתי את אשתי, כמעט איבדתי את פטריק.‬
‫עכשיו כמעט איבדתי את ארי. ומנסיה… זה…‬
‫אסון.‬
‫אני יודע שלא בדיוק הייתי האדם‬ ‫שהמשפחה שלי הייתה זקוקה לו.‬
‫לעזאזל, אתה מנסה לשמור הכול תחת שליטה,‬ ‫אתה חושב שאתה יודע…‬
‫מה הטעם?‬
‫אסונות קורים לכולם.‬
‫אי אפשר להימנע מהם.‬
‫הייתי צריך להיות יותר ערני.‬
‫הייתי צריך…‬
‫הייתי צריך לטפל בארמנדו.‬
‫הוא בא אליי הביתה, פגש את הילדים שלי, ולא…‬
‫לא הבחנתי בכלום, לא חשדתי בכלום.‬ ‫הייתי צריך…‬
‫אני לא יודע.‬
‫ועכשיו…‬
‫רועדות לי הברכיים רק מהמחשבה‬ ‫שהוא יחזור ויפגע באחת מהבנות שלי…‬
‫ושגם הפעם לא אוכל לעשות כלום.‬
‫אל תדאג בקשר לארמנדו.‬
‫הוא לא יחזור.‬
‫הכול יהיה בסדר.‬
‫אתם, הצעירים,‬ ‫ממש בעניין של ניו אייג' וחיוביות.‬
‫אני מתכוון לזה.‬
‫תאמין לי.‬
‫ארמנדו לא יחזור.‬
‫כן?‬
‫בנחמין, יש לך רגע?‬
‫כן, תיכנסי.‬
‫אני אלך.‬ ‫-גרסיה.‬
‫תודה.‬
‫זה בקשר לפיליפ.‬
‫את מהממת. מהממת.‬
‫זו… זו מסיבה שאבא שלך ארגן?‬
‫ואו.‬
‫בן.‬
‫תציג בפניי את החבר שלך.‬
‫פטריק.‬ ‫-היי. נעים מאוד.‬
‫היי.‬
‫מה נשמע?‬ ‫-בסדר.‬
‫בואו, תצטרפו.‬
‫עדיף שנלך קצת לחדר שלי.‬
‫נו, תישארו קצת.‬
‫שמחתי להכיר אותך.‬ ‫-גם אני.‬
‫מה?‬
‫נראה לי שאני שיכור.‬
‫היי.‬ ‫-מה?‬
‫אני מצטער,‬
‫אבל אבא שלך ממש לא דומה לשלי.‬
‫אבא שלך נראה כמו חבר שלך.‬
‫זו בדיוק הבעיה.‬
‫אולי ננמנם קצת?‬
‫אני שיכור מהתחת, אני נשבע.‬
‫רגע.‬
‫אז אנחנו לא מצטרפים למסיבה?‬ ‫-לא.‬
‫ננמנם קצת.‬
‫ננמנם.‬
‫טוב.‬
‫לאן אתה הולך?‬
‫למצוא ספה או משהו.‬ ‫-מה אתה מקשקש, אתה דפוק?‬
‫תישאר פה איתי.‬
‫אני רוצה שיהיה לך נוח.‬
‫טוב… תעזור לי, אני לא מצליח.‬
‫אני מטעין את הטלפון.‬
‫לעזאזל.‬
‫התחת שלך נראה מדהים בתחתונים האלה.‬
‫יותר טוב מהרבה בנות.‬
‫אתה בטח מחרפן את כל הבנים.‬
‫באמת…‬
‫מת עליך.‬
‫לא, תפסיק.‬
‫אני עושה לך זקפה, נכון? שובב.‬
‫לא.‬ ‫-בוא נישן. סתם צחקתי.‬
‫איוון.‬
‫אתה נרדם?‬
‫לעזאזל, האור.‬
‫בן.‬
‫אני צריך להטעין את הטלפון.‬
‫רק לכמה דקות.‬
‫אחזיר לך אותו.‬
‫גבר!‬
‫שיט!‬
‫לעזאזל!‬
‫לא, תירגע.‬
‫שיט, אני מצטער!‬
‫אני ממש מצטער. היינו במיטה…‬ ‫-תירגע.‬
‫לא חשבתי…‬
‫אם יש לך חשק ואתה חרמן,‬
‫בוא למטה ותכיר את הבנות,‬ ‫הן ממש מוכנות לפעולה.‬
‫מה?‬ ‫-בוא, אל תתבייש.‬
‫לא, לא.‬
‫למה לא?‬
‫טוב, אני גיי.‬
‫אה!‬
‫תודה בכל מקרה.‬
‫בכיף.‬
‫יש גיי אחד למטה.‬
‫לא.‬
‫טוב.‬
‫תמשיך.‬
‫פטריק, נכון?‬
‫כן.‬
‫תיהנה, פטריק.‬
‫אבל…‬
‫אתה ואיוון…?‬
‫לא. אנחנו סתם ידידים.‬
‫רק ידידים?‬ ‫-כן.‬
‫טוב.‬
‫שלום לכולם.‬
‫באתי להעלות נושא‬
‫שאני בטוחה שלכולכם יש דעה לגביו,‬
‫אבל אני רוצה שתקשיבו לרגע.‬
‫פיליפ עשה טעות איומה,‬
‫אבל הוא מנסה לכפר עליה.‬
‫זה בלתי אפשרי לחיות חיים ללא דופי.‬ ‫אף אחד לא מסוגל לכך.‬
‫ואני לא מנסה להצדיק אותו,‬
‫אבל אי אפשר להמשיך הלאה בלי מחילה.‬
‫זה נכון לשני הצדדים.‬
‫פיליפ,‬
‫אם תחזור לארץ שלך,‬ ‫תמשיך להסתמך על הפריבילגיות שלך,‬
‫ותחזור על אותן הטעויות מבלי לשלם עליהן.‬
‫תישאר כאן ותלמד.‬
‫אני רוצה לתמוך בך ולעזור לך להצליח,‬ ‫ואני מקווה שאני לא היחידה.‬
‫אני יודעת שלא כולם יסכימו איתי,‬
‫אבל הפתרון‬
‫לא צריך להיות לסלק אותו וזהו.‬
‫אנשים יירגעו אחרי זה, אחי.‬
‫הכול יישכח תוך כמה…‬ ‫-עזוב אותי!‬
‫אתה בטוח?‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫בתצהיר שנתת.‬
‫בוודאי שאני בטוח.‬
‫אני הרגתי אותו.‬
‫תרגום כתוביות: טל אקשטיין‬