EN NETFLIX-SERIE
Om personuppgifter är 2000-talets olja,
är uppgifter om uppsatta familjer rena guldet.
Vinsten är inte värd den risken.
Vinsten går inte att uppskatta.
Vill du ha allt för dig själv?
För dig och ditt älskade holdingbolag?
Jag vet inte vad du menar.
Jag har bevis, Benjamín.
Bevis som kan ruinera dig. Såväl dig som alla dina bolag.
Om vi delar på vinsten, löser det sig.
VÄLGÖRENHETSAUKTION
God morgon.
Välkomna ska ni vara till auktionen.
Intäkterna går till stipendier,
så att elever med stor potential men mindre kapital får chans
att studera på Las Encinas.
Elever som förtjänar det.
Vi vet alla att de som förändrar världen är de som är begåvade,
inte de som har rätt namn.
Jag ber om er generositet och hoppas att detta blir en oförglömlig kväll.
Tack ska ni ha.
Var är Patrick?
Det vet jag inte.
Omar.
Var är gästernas presenter?
-I förrådet. -Och kanapéerna?
-Om tio minuter. -Bra.
Och mapparna är…?
-Där borta, tror jag. -Okej, tack.
Ingen orsak.
Hoppsan.
-Ja, hej. -Hej.
Mencía, detta är Jess. Jess, Mencía.
Så det är du som är Menci?
Menci?
-Har ni pratat om mig? -Bara för sammanhangets skull.
Trevligt att träffas, Yass.
-Jess? -Jaha.
-Här är de, Mencía. -Tack.
-Ge mig mobilen. -Släpp mig.
-Vilken då? -På en gång!
Ge mig den.
Ursäkta. Er mobil.
-Tack. -Ingen orsak.
Jag skulle ge tillbaka den.
-Som min dator, eller? -Dra åt helvete.
Omar tog en risk för din skull, men du högg honom i ryggen.
Det är en viktig dag för honom.
Om du hittar på nåt fanskap, sabbar du för honom. Förstått?
-Vad var du? -Jag sparkade ut Bilal.
-Var han här? -Han stal.
Visst…
Han snodde en mobil.
Skitsnack. Det är bara en undanflykt.
Tro vad du vill. Jag skiljer på arbetet och privatlivet.
Men det gör inte du.
-Ville du träffa mig? -En snabbis. Jag har inte tid.
Bara en snabbis?
Jag har bråkat med Omar. Det är kört om han ser mig här.
När du inte pluggar, så jobbar du. Och efteråt är du trött.
Jag vill bara vara med dig och plugga, men det går inte.
Snälla.
Vi ses sen.
Tack.
-Varsågod. -Tack.
Jaha…
Vadå?
Vilka ska vi prata med nu? Vill du testa näringslivet?
-Det ser trist ut. -Ja, lite grann.
-Eleverna, då? -Nej. Inga fler elever, tack.
Okej, så…
Då blir det killarna där borta.
Vad är de? Knarklangare?
-Nästan. Fotbollsspelare. -Men gud…
-Han i mitten är Iván Carvalhos pappa. -Du skojar.
De är snygga, men de har inte mycket innanför pannbenet.
Ja, det lär inte bli några intressanta samtal.
-De kanske överraskar. -Man vet aldrig.
Hej. Hur är läget?
-Vi stör väl inte? -Absolut inte, gatinhas.
Ursäkta?
Det betyder typ "snyggingar".
-Jaha. -Kattungar.
Jaha, kattungar…
Vad framfusiga ni är. Ni missar aldrig ett öppet mål, va?
Det är inget…
Ursäkta.
Det är synd att se din potential gå till spillo för att du är så osäker.
Den kan jag inte livnära mig på just nu.
-Är du rädd? -Nej, jag är realist.
Är jag orealistisk? Eller är det som jag har uppnått orealistiskt?
-Du förstår vad jag menar. -Nej, men förklara gärna.
Så du är rädd och hittar på ursäkter.
Vad synd.
Jag skulle gärna vilja presentera dig och ge dig chansen till nya stipendier,
men nu när du är kypare och inte gäst…
-Ska jag säga upp mig? -Det handlar om prioriteringar.
Benjamín. Hoppas att allt är till belåtenhet. Jag ber om ursäkt.
-Måste jag övervaka dig? -Han ville prata med mig.
Du ska jobba, men du tog rast, eller hur?
Du vill verkligen sätta dit mig.
-Vad gör du? -Jag slutar.
Du får klara dig med en servitör mindre.
Hallå, Samu!
Samuel, vad fan!
Din…
Hallå?
Bubbelvatten med lime, inte citron. Gärna en gnutta gurkmeja också, tack.
Älskling!
-Vad har hänt? -Jag har slutat.
Jag skiter i det här skitjobbet nu.
-Seriöst? -Ja.
Vad roligt, älskling!
-Det måste vi fira. -Inte nu.
Jag ska prata med chefen och din pappa. Han ville presentera mig för några.
-Vet du var han är? -Pappa?
-Nej. Här nånstans. -Okej.
Var med mig ett litet tag.
Sen, okej?
Vi firar senare.
Strunta i vattnet. Jag tar en GT istället. Ta vilken gin som helst.
Gör två förresten, två GT.
Kan man få lite syre? Jag vill helst andas, så att jag inte dör.
Varje sekund vi inte kysser varandra är en förlorad sekund.
Från vilken Twilight -film kommer du från, bruttan?
-Vadå? Är jag för intensiv? -Nej, men…ta det lite lugnt.
-Ta det lite lugnt bara. -Jag gör ju det.
Jag hämtar nåt att dricka.
-Jag vill ha en GT. -Nej, nej…
-Jag menade vatten. -Nej.
Jo. Ditt pH-värde är lika obefintligt som ditt filter. Vänta här, okej?
Så länge du vill.
Okej.
Ja, jävlar…
Vad gör du med datorn?
Jag måste organisera buden, alla köp och försäljningar…
Din gamle far litar verkligen på dig nu för tiden.
Jag har väl förtjänat det.
Precis vad du ville: Bli pappas lilla flicka.
Hur har du och din tjej det?
Det hade varit billigare att köpa en låda sugkoppar.
Den hade du inte behövt prata med.
-Hon kladdar nåt enormt. -Ja, hon är väldigt kärleksfull.
-Och engagerad och fokuserad. -Du menar att hon kväver dig.
-Nej. -Gör hon inte?
Jag har inte påstått det.
Jag är inte van vid att få den uppmärksamhet jag förtjänar.
Vet du vad?
Jag vill inte ha nåt att dricka längre. Lycka till med auktionen.
Jag har letat efter dig.
Har det hänt nåt?
Nej, det är bara så stor press. Det är inget allvarligt.
Det går ju jättebra.
Tycker du?
Jag är rätt så stolt över dig.
Dricker du?
Väldigt sällan.
-Varför messade du mig? -Så att vi kunde ta lite luft.
-Iván, får jag fråga dig en sak? -Visst.
-Du och din pappa är täta, va? -Va?
Ni vet inte ens var ni ska förvara alla pengarna, eller hur?
-Vad handlar det här om? -Berätta nu.
Är du och din pappa snuskigt rika eller inte?
Ja, min pappa är såklart det.
-Jag visste det. -Hur så?
-Vill du ha en rik kille? -Nej, nej…
Jag vill ha nån som inte behöver vara det.
Nån som inte behöver mig.
Förstår du?
Kom.
-Kom. -Vad gör du?
-Det är väl inte din? -Nej.
-Vet du hur man kör? -Inte det heller.
Hallå?
Hallå!
Det är förbjudet att köra här!
Bilal!
Jag vill krossa glastaket för unga begåvningar på Las Encinas,
de med stor talang men utan kapital.
Intressant och behövligt.
Pappa, auktionen kallar. Den börjar strax.
-Mår du bättre nu? -Ja tack.
Det har jag jobbat för de senaste månaderna.
Har du tid?
Javisst.
Ursäkta.
Jag tog ditt råd och sa upp mig.
Jag ska lägga tid på Las Encinas, stipendierna och vad som än behövs.
Om du nu vill hjälpa mig.
Jag behöver en kritstrecksrandig kostym i mörkblått till Club del Lago.
Storlek?
Herregud…
Han har varit död ett tag.
Det kan inte vara sant.
Han har varit försvunnen.
Han var på rymmen.
-Va? -Jag vet vem han är.
Då var det en skandal.
Om pappa gifte sig med mamma, skulle hon ha blivit den första…
…icke-kungliga…
Tråkar jag ut dig?
-Va? -Tråkar jag ut dig?
Nej. Jag skickade bara ett viktigt sms. Jag är klar nu.
-Fortsätt, du. -Vad pratade jag om?
Din familj och sånt.
Och sånt?
Jag hämtar nåt att dricka.
-Du lyssnade inte. -Jo. Var inte så tråkig nu.
-Whisky, rom eller vodka? -Nej.
-Vad vill du ha? -Ingen alkohol.
-Ta en long island. Du verkar spänd. -Nej.
Lyssnar du inte?
-Okej, älskling. Apelsinjuice, då? -Ja, det blir bra.
Tack.
Då har det blivit dags för auktionens första objekt:
en unik skulptur i Muranoglas tillverkad av konstnären Angelo Davide…
Pappa!
Ursäkta mig.
Den har skänkts av familjen Monte.
Ursäkta.
Ursäkta, kan du flytta på dig?
Vi börjar budgivningen på 10 000 euro.
Flytta på dig, för fan.
Ursäkta.
Ursäkta mig.
Patrick.
Oj, förlåt.
Vad är det med dig?
Städa upp det här och lös betalningen för skulpturen.
Hur ska jag lösa…?
Var du tvungen att flytta på grund av mig?
Nej, då. Jag hittar såklart på…
Jag ringer civilgardet.
Vänta tills jag har gått. De kanske skyller på mig.
Vad fan!
Mobilen är död. Du har inte en, va?
Annars skulle du inte sno en…
-Jag kan inte gå tillbaka in dyngsur. -Jag kan gå dit och hämta nån.
Okej.
Leta upp Rebeka.
Brunett, träningsoverall, pråliga naglar, mycket bling.
Hon hånglar med nån tjej.
Med en tjej? På riktigt?
Vi kan väl strunta i homofobin så länge vi har en död kropp här?
-Förlåt. -Tack. Ta hit Rebeka.
Ska jag hämta Samuel? Ni ska inte bråka på grund av mig.
Rebeka, sa jag.
-Nu. -Okej.
Helvete.
Du kan inte förneka att du är med mig för att jag är en ung tjej
som du eventuellt kan få i säng, så att du får känna dig som 20 igen.
Jag brukar inte ha sex med tjejer…
…som min son umgås med.
Jaha… Det var ju synd.
-Så du har moral. -Verkligen.
Verkligen…
Jag borde förkasta min moral och satsa på män
som är lika mogna och förnuftiga som du.
Vilken bra idé.
Istället för att satsa på omogna, förvirrade och oberäkneliga barnungar.
Jag har druckit upp.
-Har du sett bryggan? -Nej.
Inte? Den är så fin. Det måste du.
Gå före, du. Jag hämtar nåt att dricka och visar dig.
-Nu? -Om det går bra för dig.
-Ja, det går bra. -Då så.
Nej, sitt ner.
Vet du vad den kostade?
Betala, du. Det är bara kaffepengar för dig.
-Är du hög? -Nej.
-Dina ögon, då? -Jag är allergisk.
-Mot att du saknar skam i kroppen? -Inte för att du bryr dig.
Lek du pappa och son med den där rövslickande Samuel.
Du kan ju inte hantera din själviska bög till son.
Han som skämmer ut dig hela tiden.
Börjar du gråta nu? Du är så bortskämd.
Vad synd för dig att mamma dog och att du är tvungen att dras med oss.
Du tycker att alla är så mediokra.
Även din familj, och inte minst dina barn.
Du tyckte till och med att mamma var vek, men hon såg det goda i oss.
Även i en patetisk person som du!
Pappa!
Sluta!
Du har aldrig slagit oss förut.
Benjamín gjorde mig intresserad av att studera juridik.
Just nu letar vi efter en lämplig skola.
Ursäkta. Jag kommer strax.
Ursäkta.
Vad i helvete?
-Jag är ledsen. -Jag bad dig att gå.
-Lyssna. -Jag ringer polisen.
-Omar behöver hjälp. -Jag jobbar inte. Vad är det?
Vi har hittat en död man i sjön. Omar säger att han vet vem det är.
Va?
Vad kallt det är!
Jag hjälper dig.
Så kallt.
Så här får du upp värmen.
Ja.
Bättre?
Va? Vad är det?
Patrick.
Vad är det?
Behöver du hjälp?
Lämna mig i fred, för fan!
Ursäkta avbrottet.
Då går vi vidare med nästa objekt,
skänkt av en av våra mest eminenta gäster:
Cruz Carvalho, som är här idag.
Cruz?
Jag ser honom inte, men han är här nånstans.
Detta är alltså en skulptur
av den samtida konstnären Carlos Moncas, signerad av upphovsmannen…
-Hej. -Hej.
-Är allt bra med dig? -Ja, det är bara bra.
-Det är så jävla bra, alltså. -Ja, du ser faktiskt väldigt glad ut.
-Nej. -Inte?
Jag mår helt okej.
Är du hög?
Men, Caye…
Skulle jag inte kunna vara glad utan dig, eller?
Den kungliga skrytmånsen. Ta det lilla lugna, va.
-Och du? -Ja, vadå?
Nu när du inte har en prins, så får fotbollskungen duga, va?
Jaha, så det handlar om det.
Två long island, tack.
Oj. Ska du inte beställa nåt starkare?
-Nu lägger du dig i. -Nej.
-Dricker du inte? -Jag har beställt två GT.
Två GT, alltså.
-Perfekt när man vill lära känna nån. -Ja, precis.
Tack så mycket.
-Vi två kanske borde göra det. -Vadå?
Vara öppen för att träffa nya människor och sluta haka upp oss på varandra.
Det vi två känner…
…är väldigt speciellt.
Men det kommer inte att leda nånvart.
Du har ett behov av att ha koll på mig,
och jag har ett behov av att inte göra dig besviken.
Det är bäst att vi går skilda vägar.
Så att vi får andas.
-Eller hur? -Ja.
Tack så mycket.
Vad fan, Bilal.
Nu när jag ändå har er här… Förlåt för att jag kom emellan er.
Var bara tyst.
Jag behöver tänka.
Jag undrar om jag ska ringa Ari och Mencía eller direkt till civilgardet.
Jag vet inte. Detta ingår inte i mina arbetsuppgifter.
Vi borde ringa civilgardet.
Vad fan, vi ringer. Ge mig mobilen.
Nej, inte civilgardet.
Vem ska du ringa, då? Den där jävla Benjamín? Glöm det.
Jag ringer Rebe.
Vi hjälpte Guzmán att dumpa honom i sjön.
Va?
Den här vackra bohemiska kristallbägaren har tillhört familjen Herrera de Miguel
i sex generationer.
Vi börjar på 15 000 euro. Vem budar?
Såld.
Nästa objekt är en oljemålning och ett collage
av den argentinska konstnären Gabriela Rosales.
Vi börjar på 12 000 euro.
Ett halsband i olivin och diamanter från vulkanen Kilauea på Hawaii.
Det är inspirerat av tsarerna.
Vi börjar på 200 000 euro.
Ja, Samu?
Va?
Såld.
Se om de kan ladda den här. Håll ett öga på den.
Okej.
Ursäkta. Kan du ladda min mobil?
Går det bra? Tack.
Menci.
-Jag måste be dig om en sak. -Jag har fullt upp.
Ja, men det är brådskande.
Jag måste gå och blir borta ett tag, men jag kommer tillbaka.
Det kanske dröjer, men jag kommer tillbaka.
Kan du vara med Jess?
Du skojar.
Har du sett henne? Hon är aspackad. Hon raglar fram och tillbaka.
Hon kanske bryter nacken eller…
Du ber alltså ditt ex att ta hand om din…
-Vad är hon? Din flickvän? -En vän.
Okej, en vän. Skit samma, förresten.
Jag frågar för att det är viktigt.
Snälla.
Jag hämtar henne, okej? Tack.
-Ursäkta för förut. -Det gör inget. Tänk inte på det.
Mår du bättre?
Ja.
Vad hände mellan dig och din pappa?
Jag har alltid känt mig utanför i familjen.
Förstår du?
Som om det är mitt fel att jag överlevde olyckan som mamma dog i.
Pappa önskade sig en annan slags son. Alla vill ha en annan slags Patrick.
Alla.
-Ingen älskar mig som jag är. -Hördu, prata inte strunt.
Nej, jag menar allvar.
Ingen lägger märke till mig.
Alla tycker att jag går min egen väg, får jag som vill, inte behöver hjälp…
Jag är trött på det.
Det där tror jag inte på. Om att ingen lägger märke till dig.
Ingen.
Det är inte möjligt.
Ja, jävlar. Värst vad du ser smart ut.
-Det är jag också. -Jaså, det är du…
-Varför lät du henne gå, i så fall? -Vad menar du nu?
Du gillar henne fortfarande, va?
Hon pratar alltid om dig.
"Menci si och Menci så."
-Hon kallar dig för Menci. -Jag vet.
Vilket jag såklart stör mig på.
Du, jag behöver jobba. Om du inte har nåt emot det…
Vad bra. Tack.
Ursäkta.
Får jag en till? Tack.
Du gillar att hon pratar om dig.
Om du gillar henne, får du henne. Jag har inga problem med det.
Om du vill ha henne, så backar jag. Jag lovar.
Tack.
Men…säg det då. Var tydlig med det.
Säg inte nej och fortsätt…
…hänga kvar.
Berätta för henne att det är över. Jag är trött på att höra ditt namn jämt.
Ska du inte säga nåt?
Så du sabbar för oss och spelar samtidigt offer?
Härligt, gumman.
Vad ska jag säga? Ta det lite lugnt, okej?
Du vill inte bråka med mig. För om du kommer emellan oss…
…ska jag se till att röja dig ur vägen.
Hon ska få veta vilken hemsk person du är.
Sen kommer ni aldrig att ses igen. Det menar jag.
Hör du det?
Jag ska gå och kissa. Jag har hållit mig ett bra tag nu.
Fan, vad det luktar!
-Snälla, Rebe. -Jag kan inte.
Lukten känns ända in i benmärgen.
-Be Omar. -Nej, inte Omar.
Kom igen nu. Lyft.
-Jag kan inte. -Vi har gjort det förut.
Då hade han nyss dött. Nu lär han upplösas i våra händer.
Lyft bara. Tänk inte.
Kom igen.
Nej, jag kan verkligen inte.
Hörni! Omar är ledsen.
Vi sa inget för att vi ville skydda dig.
Vilka kände till det?
Guzmán, Rebe och jag.
Och Ander?
Vet inte. Guzmán kanske berättade.
När blev ni mördare?
-Vi dödade honom inte. -Än sen? Ni är medbrottslingar.
Ledsen, men jag förstår inte varför det är ett problem.
Den jäveln var en våldtäktsman. Han begick övergrepp. Ska jag fortsätta?
Och ni gnäller på mig över en dator?
-Kan du snälla hjälpa oss? -Med vadå?
Vad tänkte du göra? Kasta honom i sjön igen?
Vi vet knappt vi vill göra med våra liv. Vad ska vi göra med en död kropp?
-Vi ringer civilgardet. -Nej. Tänk på oss.
Kan du snälla tänka lite på mig? Har du tänkt på mig?
-Det var jag som hittade honom. -Ja, jo.
Det är som det är. Du är min allra bästa vän.
Och han ber dig att ringa civilgardet.
ETT NYTT NUMMER TILL DIG
Okej.
Jag ringer.
Jag vill be dig om en sista sak: Håll dig utanför det här.
Okej, stick nu.
SOS
Undertexter: Viktor Hessel