‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫- רבקה‬ ‫אני במועדון -‬
‫רבה במועדון.‬
‫מעולה. ככל שיהיו כאן פחות מאיתנו,‬ ‫כך זה יהיה אמין יותר.‬
‫תקשיב, אם בנחמין אומר‬ ‫שהמשטרה מנסה להפיל אותו, שתפיל אותו.‬
‫אנחנו פשוט נשתוק.‬ ‫-בנחמין לא עשה את זה.‬
‫זה או הנאצי או גוזמן.‬ ‫אתה מעדיף שיאשימו את גוזמן?‬
‫ברור שלא.‬
‫תחליט אתה.‬
‫אנחנו יכולים גם להאשים את פיליפ,‬ ‫כדי שיקבל שניים במחיר אחד.‬
‫גם האונס וגם זה.‬
‫הוא יצא זכאי, לא משנה מה הוא יעשה.‬ ‫-שתוק.‬
‫סמו, את מי נאשים?‬
‫- משטרה - אין מעבר -‬
‫איוואן, זה לא קרה.‬
‫אנחנו יכולים לדבר על זה?‬ ‫-לא.‬
‫אבל ארי, אני…‬
‫אני באמת…‬
‫איוואן, אל תתקרב אליי יותר שוב בחיים.‬
‫הבנת?‬
‫היי, מה אתם עושים פה?‬
‫מיגל, תודיע למפקח שאנחנו‬ ‫מרכזים את כולם במועדון ושולחים אותם הביתה.‬
‫- מכירת צדקה -‬
‫עכשיו נלך כל אחד לדרכו, טוב?‬
‫תישאר עם האחרים, בבקשה.‬ ‫-כן.‬
‫אתה בסדר?‬
‫מה קרה?‬
‫למה את ספוגה במים?‬
‫כולכם יכולים ללכת הביתה עכשיו.‬
‫את בסדר?‬
‫כן, אני בסדר.‬
‫מה אם הוא הרג אותו?‬
‫אבא, רוצח?‬
‫טוב, ארמנדו כמעט הרג את ארי.‬ ‫ואחרי מה שהוא עשה לי…‬
‫באמת, מנסיה?‬
‫מה קרה, נמאס לך להסתדר עם אבא? זה העניין?‬ ‫-לא.‬
‫אנחנו משפחה.‬ ‫אם לא נתמוך זה בזה, מי יתמוך בנו?‬
‫טוב, אנחנו גם לא אמורים לבגוד זה בזה.‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫אל תדאגי. גם אני לא חושב שאבא עשה את זה.‬
‫חוץ מזה, אנחנו עדיין אותה המשפחה המחורבנת.‬
‫מה הבעיה שלו?‬
‫ארי.‬
‫אנחנו יכולים לדבר?‬
‫תשמע…‬
‫לא.‬
‫היי.‬
‫היי. מה נשמע, אלוף?‬
‫אפשר לשבת?‬ ‫-כן. שב, בבקשה.‬
‫אתה בטוח?‬
‫אם אתה רוצה לדבר,‬ ‫אתה יודע שאתה תמיד יכול לסמוך עליי.‬
‫בתור חבר.‬
‫איזה אידיוט אני שאני בוכה ככה.‬
‫זה בסדר. תוציא את זה.‬
‫לא התכוונתי לפגוע בך.‬
‫אני רוצה שזה יהיה ברור.‬
‫נדבר על זה בפעם אחרת, טוב?‬
‫עכשיו ספר לי מה קרה.‬
‫זה בגלל ארי, נכון?‬
‫קדימה. בוא נלך לשבת קצת על הדשא.‬
‫השארתי מאחור כל כך הרבה אנשים שאני אוהב‬ ‫בכל פעם שאבא שלי החליף קבוצת כדורגל.‬
‫אבל אני אוהב אותך ואת ארי,‬ ‫ואיבדתי את שניכם בלי שעזבתי בכלל.‬
‫אני כאן בשבילך. אל תהיה מעצבן.‬
‫למה שאטרח למצוא מישהו‬
‫כשבשבוע הבא אני יכול להיות בדובאי‬
‫או מי יודע איפה?‬
‫כן.‬
‫אצלי המצב הפוך.‬
‫כל חיי אני מחפש משהו ששווה את הטרחה,‬
‫ולא מוצא כלום.‬
‫לפחות שכבת עם כולם בדרך, לא?‬
‫אבל ברצינות, אני לא מבין.‬
‫זה בגלל שאנחנו לא מסונכרנים.‬
‫כל אחד מסתכל לכיוון אחר.‬
‫קח אותנו, לדוגמה.‬
‫אני התאהבתי בך,‬
‫אתה התאהבת באחותי, שיש לה חבר,‬
‫וארי, היא מסתכלת לכל הכיוונים בו-זמנית.‬
‫מה אתה מחפש?‬
‫בבחור?‬
‫שיאהב אותי כמו שמגיע לי,‬
‫באותה מידה שאני אוהב אותו.‬
‫אני רוצה להרגיש שאני חשוב לו‬ ‫ושירגיש שהוא חשוב לי.‬
‫אני רוצה לתת את הכול.‬
‫ומה אתה מחפש בבחורה?‬
‫את מה שיש לי ולך.‬
‫חיבור.‬
‫היכולת לדבר על הכול, או סתם לשתוק.‬
‫שלווה.‬
‫אינטימיות.‬
‫אולי נבריז מהשיעור?‬
‫קצת זמן איכות ביחד?‬
‫טוב.‬
‫בוא נלך.‬
‫את יכולה להיות קצת יותר דיסקרטית.‬
‫טיפה.‬
‫כן.‬
‫אין לך חיים, אז את מחטטת בזבל.‬
‫את יודעת למה אני משתמשת? כי אני יכולה.‬
‫ובגלל שזה עושה אותי יותר צלולה וחזקה.‬
‫פיליפ יודע?‬
‫את רוצה לשאול אותו?‬
‫את רוצה לדעת מה הוא יענה?‬
‫לא, אני רוצה שלא תדרדרי אותו איתך.‬
‫חמוד.‬
‫אל תדאגי, מותק. הוא מאושר איתי.‬
‫מאושר מאוד.‬
‫ואת יודעת למה?‬
‫בגלל שאני מראה לו‬ ‫רק את הגרסה הכי טובה של עצמי.‬
‫תמיד.‬
‫מצאנו טלפון באגם.‬
‫בסמיכות למקום שבו נמצאה הגופה.‬
‫אנחנו מאמינים שהוא היה‬ ‫של ארמנדו דה לה אוסה.‬
‫התחלנו לאסוף נתונים, שיחות, הודעות,‬
‫ואני נאלץ לבקש ממך את הטלפון שלך.‬
‫את שלי? למה?‬
‫כדי להצליב את הנתונים שלך‬ ‫עם אלה של דה לה אוסה.‬
‫מה יש לכם נגדי?‬
‫אנחנו מצליבים נתונים.‬
‫את שלך, את של בית הספר,‬ ‫את אלה של הארגון שניהל דה לה אוסה…‬
‫לא עשיתי כלום.‬
‫אם כך, אתה צריך להיות הראשון שמשתף פעולה.‬
‫בוודאי.‬
‫תודה.‬
‫יש לך טלפונים נוספים? של העבודה, למשל?‬
‫לא, זה היחיד.‬
‫אבא?‬
‫ארי, זה בסדר. לא קרה כלום.‬
‫אני יכול לדבר איתה בחוץ לרגע?‬
‫בבקשה.‬
‫מה קורה, אבא?‬
‫כלום, אין לי מה להסתיר.‬
‫אל תדאגי. תסמכי עליי. שיבדקו מה שהם רוצים.‬
‫בואי למשרד שלי עם סמואל אחרי השיעור.‬
‫למה עם סמואל?‬
‫עשי מה שביקשתי.‬
‫קדימה. לכי לשיעור.‬
‫מנסיה, את תישארי.‬
‫אני? למה?‬
‫אני יכולה להישאר.‬ ‫לא אכפת לי לפספס את השיעור.‬
‫לא, אני רק רוצה לדבר איתה.‬
‫מה עשיתי עכשיו?‬
‫עמדת לצידי.‬
‫אני חושבת שטעית בבת.‬ ‫-לא. ארי תמיד עומדת לצידי, אבל…‬
‫אני צריך טובה,‬
‫והיא לא יכולה לעזור לי.‬
‫שיקרתי למפקח.‬
‫אמרתי שיש לי טלפון אחד,‬ ‫אבל יש לי עוד אחד בכיס.‬
‫אני רוצה שתיקחי אותו,‬
‫ושתסתירי אותו טוב.‬
‫ברור לך שלא עשיתי את זה, נכון?‬
‫- מצלמה 12 -‬
‫מי ייתן לחשוד ברצח‬ ‫להמשיך לנהל חברת החזקות?‬
‫או להישאר במשרד הזה,‬ ‫כאחראי על החינוך של ילדים?‬
‫יש דרכים רבות לחרוץ את דינו של אדם.‬
‫לא רק כלא.‬
‫סמואל, אמרת לי פעם…‬
‫שארמנדו לעולם לא יחזור.‬ ‫היה נראה שאתה בטוח בכך.‬
‫ידעת שהוא לא יוכל לחזור?‬
‫אמרתי את זה כדי לעודד אותך.‬
‫לא יכולתי לשאת את הפחד בעיניים של ארי.‬
‫ארמנדו מת בערב השנה החדשה.‬
‫למה גוזמן נסע כמה ימים לאחר מכן?‬
‫אבא…‬ ‫-לא.‬
‫אני לא שופט, אלא מעריך אותו.‬
‫אבל אני מאמין שהסתרת האשם‬
‫הפכה ממחווה הרואית‬
‫לביטוי של אי צדק.‬
‫סמואל, גוזמן עשה את זה?‬
‫אני לא יודע כלום.‬
‫מצטער. אני צריך ללכת לעבודה.‬
‫ברצינות. איך אנשים עושים את זה?‬
‫מה איתך, איך את פוגשת בנים שווים?‬
‫אני הולכת לברים של בתי מלון‬ ‫ולחדרי כושר יוקרתיים,‬
‫ואני עוסקת בספורט אקסטרים.‬
‫מה?‬
‫חמודה, אני משתמשת בטינדר, כמו כולם.‬
‫אה.‬ ‫-כמטפלת, אני מטילה עלייך את המשימה הזו.‬
‫את לא המטפלת שלי.‬
‫טוב, אז כחברה.‬
‫כחברה, אני אומרת:‬
‫"תמשיכי הלאה, קאייטנה. תתפתחי. תשתחררי."‬
‫כן, אבל לפתוח חשבון בטינדר? ברצינות?‬
‫להיפגש עם מלא אנשים זרים?‬
‫לא בהכרח.‬ ‫פשוט תדברי איתם ותראי לאן זה מוביל.‬
‫אם זה לא מוביל לשום מקום, תזמני מישהו.‬
‫לזמן מישהו?‬
‫לזמן מישהו איך?‬
‫תחשבי בכל הכוח על מישהו‬ ‫ועל שיר שמזכיר לך אותו.‬
‫תשמיעי את השיר שוב ושוב, והאדם יופיע.‬
‫מה זאת אומרת "יופיע"?‬
‫זה ממש לא מבוסס מדעית, למען האמת.‬
‫אבל את צריכה להאמין. אלה החיים, אנרגיה…‬
‫זה חוק המשיכה.‬
‫אל תשאלי אותי איך, אבל זה עובד. אני זזה.‬
‫אם אמשיך לשתות, בסוף אמליץ לך על איוואסקה.‬
‫טוב.‬
‫את משלמת?‬
‫כן.‬ ‫-תודה.‬
‫נדבר בקרוב.‬ ‫-ביי!‬
‫עומאר, אפשר חשבון, בבקשה?‬
‫חשבון?‬ ‫-כן, בבקשה.‬
‫כן, אשאל את עומאר.‬
‫היי.‬
‫מה אתה עושה פה?‬ ‫-היי!‬
‫פליפה!‬
‫אפשר?‬ ‫-בטח, אתם מכירים?‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫כן, אנחנו מכירים.‬
‫מה?‬ ‫-היי!‬
‫איזה כיף לראות אותך!‬
‫מה שלומך?‬ ‫-מה אתה עושה פה?‬
‫באתי לאסוף את תרומות המזון של מועדון האגם.‬
‫אה, ברור.‬
‫את יודעת, אני והצדקות שלי.‬ ‫אי אפשר לעצור אותנו. מה שלומך?‬
‫מעולה.‬ ‫-כן?‬
‫אתה כזה חתיך.‬ ‫-לעזאזל, קאייה.‬
‫תגיד, בא לך לשתות משהו?‬
‫טוב.‬
‫שנישאר פה?‬ ‫-כן.‬
‫פה זה מעולה. זה מעלה לי זיכרונות טובים.‬
‫גם לי.‬ ‫-כן.‬
‫גם לך?‬ ‫-כן.‬
‫תחכי לי עד שאסיים להעמיס את הוואן?‬
‫יש לי מיליון קופסאות לקחת.‬ ‫-אחכה כמה שצריך.‬
‫קר קצת, לא?‬ ‫-די קר.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫הברזת משיעור?‬
‫אנחנו רק שותים כמה בירות.‬
‫בירות בשעה כזאת?‬
‫אבא, או שתצטרף אלינו, או שתרד מאיתנו.‬
‫טוב. אתה יכול לשתות, אבל‬
‫תחת השגחתי.‬
‫אין לי שום דבר נגד גייז. באמת.‬
‫אתה אידיוט!‬
‫תן לו לדבר.‬
‫מה?‬
‫בוא נשמע מה שיש לך לומר, קרוז.‬ ‫אין לך שום דבר נגד גייז, אבל…‬
‫אין "אבל".‬
‫אין שום "אבל".‬
‫אני פשוט לא מבין למה‬
‫גבר יכול להדליק אותך יותר מאישה. למה?‬
‫נשים הן כמו מתנות מגן עדן.‬
‫כן, וגברים הם מהגיהינום,‬ ‫שהוא הרבה יותר מהנה.‬
‫אני הולך להביא קרח.‬
‫ולצאת מפה לרגע, כי המצב מתדרדר.‬
‫מה?‬ ‫-אתה אידיוט.‬
‫מה הבעיה?‬ ‫-לך תתנצל.‬
‫למה?‬
‫לך!‬
‫טוב.‬
‫תן לי. אני אעשה את זה.‬
‫אופס.‬
‫פטריק.‬
‫אני מצטער על ההערות האלה.‬
‫הייתי אידיוט.‬
‫תשמע, קרוז…‬
‫הקשקושים על הומואים וסטרייטים‬ ‫לא מזיזים לי.‬
‫מפריע לי יותר שאתה מתייחס אליי כמו לזבל.‬
‫תשמע, זה קרה בטעות.‬
‫מה קרה בטעות?‬ ‫היחס המגעיל שלך, או זה שנישקת אותי?‬
‫שניהם?‬
‫שניהם.‬ ‫-כן.‬
‫תשמע, זה מה שאעשה.‬
‫על כל שקר שתספר לי,‬
‫אתקרב אליך שני צעדים.‬
‫עד שנעמוד פנים אל מול פנים,‬ ‫ונראה אם עדיין תעז לשקר לי בפרצוף.‬
‫תגיד לי את האמת,‬
‫ואתרחק כמה שאתה רוצה.‬
‫אני לא בעניין של משחקי ילדים.‬ ‫-אז אל תתעסק איתם.‬
‫ביקשתי סליחה. זה הכול.‬
‫עכשיו אנחנו יכולים להמשיך בחיינו.‬
‫לא?‬
‫נמשיך בחיינו.‬ ‫-כן.‬
‫אתה לא רוצה שאתרחק ממך.‬
‫תשמע, פטריק, אני לא גיי.‬
‫אתה בי.‬
‫אני לא בי, ולא טרי.‬
‫אני כדורגלן.‬
‫תשמע, לא משנה מה תעשה,‬
‫"כדורגלן" זו לא נטייה מינית.‬
‫תשמע, פטריק, אני…‬
‫אני מעדיף לא להתעסק‬ ‫עם אנשים בחוגים של הבן שלי, אתה מבין?‬
‫מישהו כמוני לא יכול להרשות את זה לעצמו.‬
‫אני מבין לגמרי.‬
‫בסך הכול היית צריך להיות כן איתי.‬
‫הכול טוב.‬
‫באמת.‬
‫נעזוב את זה ככה, כאילו כלום לא קרה.‬
‫פטריק, חכה.‬
‫בוא.‬
‫למה?‬
‫אל תכריח אותי להמשיך לשקר.‬
‫היי, מה קורה עם הקרח?‬
‫הקרח, קרוז.‬ ‫-הוא בטח כבר נמס.‬
‫בוא לחדר שלי הלילה.‬
‫קאייטנה!‬
‫הבהלת אותי!‬
‫היי, אני מסריח?‬ ‫-מה?‬
‫אולי הייתי צריך לעצור בבית.‬
‫קצת, כן.‬ ‫-באמת?‬
‫לא, אני סתם צוחקת.‬ ‫-לעזאזל.‬
‫בירה?‬
‫כן.‬ ‫-כן?‬
‫כן, אני אשמח.‬ ‫-שתי "מאהו", בבקשה.‬
‫איך הלך?‬
‫בטוח ניתקל באנשים מהכיתה.‬
‫זה קצת מעיק, לא?‬ ‫-כן.‬
‫מיליון קופסאות, לא?‬
‫רגע, בואי נגיד שלום.‬
‫אני לא מאמין.‬
‫מה קורה?‬ ‫-היי!‬
‫תראו מי פה. מה נשמע?‬
‫פליפה. כמו השם שלך, רק בספרדית.‬ ‫-נעים מאוד.‬
‫בדיוק כמוני, חוץ מהמעצבת.‬
‫פיליפ…‬ ‫-בדיחה מעולה, אחי.‬
‫הוא בא מהעבודה. אתה יודע מה זה?‬
‫רק באתי להגיד שלום.‬ ‫-טוב.‬
‫נראה שהכוכבים הסתדרו.‬
‫את ופליפה, אני ואיסדורה.‬
‫תכיר את החברה שלי.‬ ‫-היי, מה נשמע?‬
‫מה נשמע?‬ ‫-טוב.‬
‫אתם די דומים, לא?‬
‫כן, אתם נראים מתאימים. כמו זוג מוצלח.‬
‫האמת היא שאנחנו יכולים לאכול ביחד.‬
‫מה?‬
‫ארוחת ערב לשני זוגות.‬
‫אנחנו לא ביחד.‬
‫לא, אבל זה יכול להיות נחמד. אתה משלם?‬
‫ברור.‬
‫חשבתי שניתקתם את הקשר אחרי חג המולד.‬
‫אתה רואה שלא.‬
‫פגשתי אותו דרך ארגון ללא מטרות רווח.‬
‫הוא עובד שם.‬
‫עם ילדים שחורים רעבים,‬ ‫שמתים מאיידס וכל זה?‬
‫את צוחקת?‬
‫לא, זאת היא, במלוא תפארתה.‬
‫אל תהיי רעה. אני מגזימה הרבה.‬
‫תשמעו,‬
‫גם לי יש חברים שמצילים לווייתנים בקיץ.‬
‫אישית, אני מאמינה שהעולם עומד להיחרב מילא,‬ ‫אבל העיקר שאתה נהנה.‬
‫טוב, אני לא באמת עושה את זה בשביל ההנאה.‬
‫אה, לא? אז למה? רגע!‬
‫אתה מלא תשוקה.‬
‫אתה כל כך מלא תשוקה,‬ ‫שרואים את זה מקילומטרים.‬
‫אתה לא יודע עד כמה.‬
‫אני מתה לדעת איך זה,‬ ‫אבל אני לא יכולה לדמיין את זה בכלל.‬
‫מבחינתי תשוקה היא משהו אחר.‬ ‫נכון, מתוק?‬
‫תראו כמה שהוא מאושר.‬ ‫אני עושה אותו ממש מאושר. תראו.‬
‫את מבדרת אותו, זה בטוח.‬ ‫-בידור זה הקטע שלך. שלי הוא אושר.‬
‫אני חייב לשאול. כל הילדים העשירים הם כאלה?‬
‫מה זה "עשירים"?‬
‫אריסטוקרטים, יקירי. המלצר שלנו עשיר.‬
‫סליחה?‬
‫לא רואה אותו.‬
‫טוב, אני הולכת לשירותים. תזמין לי משקה?‬
‫טוב, אני כבר חוזרת.‬
‫ואו, היא כמו טורנדו.‬ ‫-כן.‬
‫כשהיא תצא מהשירותים היא תהיה צונאמי.‬
‫- ארי:‬ ‫בוא הביתה. אבא צריך אותנו. -‬
‫- הוא יסתדר. הוא לא עשה כלום‬ ‫חוץ מלהחטיף לי. -‬
‫איזה סרט בחרת?‬
‫מה זה?‬
‫זה מה שהתחשק לי.‬
‫זה באמת לא עושה לך את זה בכלל?‬
‫אתה מתחיל לדבר כמו אבא שלך?‬ ‫-לא, ממש לא.‬
‫אני רק שואל בגלל ש…‬
‫אני באמת רוצה לדעת מה עושה לך את זה.‬
‫בשביל מה?‬
‫סתם בשביל לדעת.‬
‫כן…‬
‫ברור שזה עושה לי את זה, איך אפשר שלא?‬
‫אבל הוא עושה לי את זה יותר ממנה.‬
‫וזה היה עוד יותר מחרמן אם היא הייתה גבר.‬
‫לעזאזל…‬
‫זה מחרמן אותי ממש.‬
‫מה שמחרמן אותי זה לראות אותך חרמן.‬
‫אתה והמשחקים המחורבנים שלך.‬
‫אני לא משחק משחקים.‬
‫לא?‬ ‫-לא.‬
‫אתה אומר לי שזה ששנינו ככה ביחד‬
‫מחרמן אותך?‬
‫ברור.‬
‫אז? ומה?‬
‫אתה ממש חתיך.‬
‫ממש טוב לי איתך, ו…‬
‫זה ממש מחרמן.‬
‫למה שלא תנסה?‬
‫כי אם אנסה, נהיה יחד.‬
‫ואני מפחד לפגוע בך כמו שאחותך פגעה בי.‬
‫לעזאזל, אני לא יודע.‬
‫תשמע, תפסיק לשחק איתי.‬
‫אני פשוט…‬
‫פשוט…‬ ‫-לא, איוואן. אנחנו חברים, מה שתרצה.‬
‫אבל אל תעשה לי את זה.‬
‫אבל פטריק, אני…‬
‫לאן אתה הולך?‬ ‫-לחדר האורחים.‬
‫מה? פטריק!‬
‫תפסיק כבר! אני רציני.‬
‫תישן פה איתי.‬
‫אתה דפוק.‬
‫הבאת לי את השתייה שלי? תודה, מותק.‬
‫הוא ממש מוצא חן בעיניי.‬
‫היי.‬
‫אתם כאלה שקטים. מה קורה?‬
‫היין האדום הזה טעים.‬ ‫לדעתי הוא טעים במיוחד היום.‬
‫אתם לא שותים?‬
‫מותק! היי, חמוד!‬ ‫ארבע מרגריטות, בבקשה. תודה.‬
‫חלקנו צריכים לעבוד מחר.‬
‫אני אסביר לך משהו. החיים הם עבודה, כן?‬
‫מהמשקה הראשון של הבוקר ועד המשקה האחרון‬ ‫של הלילה. וזו עבודה בכפייה.‬
‫זו די כפייה. לכן צריך להפיק מהם את המרב.‬
‫אה, הינה זה. בוא לכאן!‬
‫טוב.‬
‫סליחה. אני ממש מצטער.‬ ‫אביא משהו כדי לעזור לך להתנקות.‬
‫רוץ. לא בא לי לראות את הפרצוף שלך.‬
‫איסדורה…‬
‫על מה אתם מסתכלים? לא קרה כלום. מה?‬ ‫-בואי תתנקי.‬
‫לא, זה בסדר. אני בסדר. לא שמים לב בכלל.‬
‫שמים לב?‬ ‫-את נראית מושלם.‬
‫אולי תבואי איתי?‬ ‫אני צריכה לשאוף קצת אוויר.‬
‫אנחנו כבר חוזרות.‬ ‫-טוב.‬
‫אשאיר את זה כאן. עשיתי כאילו שלא…‬
‫אוי, איזה ירח יפה!‬
‫בואו תראו. אני אוהבת…‬
‫אין מצב.‬
‫את בסדר?‬ ‫-תפסיקי.‬
‫קאייה, מה קרה? היא מסטולה?‬
‫לא, היא שיכורה. היא שתתה יותר מדי.‬
‫תיכנס, אנחנו כבר באות.‬ ‫-טוב.‬
‫מה יש?‬
‫אם פיליפ יגלה על הבעיה שלך,‬ ‫כדאי שזה יבוא ממך.‬
‫אין לי בעיה.‬
‫בטח, ואני מנקה רצפות בשביל הסיפוק המקצועי.‬
‫אוי, לא…‬
‫איזה פדיחות.‬
‫בואי, אקח אותך הביתה.‬
‫אנחנו הולכות, בסדר?‬
‫היא לא מרגישה כל כך טוב,‬ ‫אז אקח אותה הביתה.‬
‫שאני אקח אותך?‬ ‫-לא.‬
‫לא בדיוק כיף להיות בחברתי הערב.‬
‫בואי נלך.‬
‫את באמת הולכת?‬
‫אני ממש מצטערת.‬
‫אני לא יכולה לעזוב אותה ככה.‬ ‫אבל אני רוצה שניפגש שוב. תתקשר אליי.‬
‫את רוצה?‬ ‫-כן.‬
‫טוב, אתקשר.‬ ‫-טוב. אני ממש מצטערת.‬
‫זה בסדר.‬
‫איסדורה, בואי.‬
‫אנחנו הולכות.‬ ‫-ביי.‬
‫ביי!‬ ‫-תיהנו.‬
‫תנוח קצת.‬
‫ביי.‬ ‫-להתראות.‬
‫- קרוז:‬ ‫איוואן הלך לישון? אני מחכה לך. -‬
‫לעזאזל…‬
‫בבקשה…‬
‫אני לא נרדם.‬
‫אז תספור כבשים.‬
‫פשוט…‬
‫אני כל הזמן…‬
‫מריץ את זה בראש.‬
‫ובגלל דעות קדומות או פחד,‬
‫או מה שזה לא יהיה,‬
‫ייתכן שאני מפסיד משהו מדהים‬
‫עם מישהו מדהים‬
‫שגורם לי להרגיש מדהים.‬
‫אל תעצבן אותי, טוב?‬
‫בפעם האחרונה, איוואן, תפסיק.‬
‫לא.‬
‫אני לא רוצה להפסיק.‬
‫מה? סליחה.‬
‫מה זה?‬ ‫-סליחה.‬
‫אני לחוץ. סליחה.‬
‫תירגע.‬
‫בסדר. אני רגוע.‬ ‫-זהו.‬
‫לעזאזל…‬
‫זה בסדר. תירגע.‬
‫תן לי לעשות את זה.‬
‫כן.‬
‫טוב.‬
‫אתה בסדר?‬
‫מצוין.‬
‫שאנסה?‬
‫אם אתה רוצה.‬
‫אתה רוצה?‬
‫מה נראה לך?‬
‫ברור שכן.‬
‫אוי, איוואן.‬
‫מה?‬ ‫-זהירות עם השיניים.‬
‫אה, סליחה.‬
‫זה בסדר.‬ ‫-כן.‬
‫להמשיך?‬ ‫-כן.‬
‫עצור, עצור.‬ ‫-סליחה.‬
‫לא, זה בסדר.‬
‫כן?‬ ‫-כן.‬
‫אני רק רוצה ש… שתיהנה מזה.‬
‫אני נהנה.‬ ‫-כן?‬
‫תסתובב.‬
‫מה? לא.‬
‫זה לא.‬ ‫-אני לא…‬
‫זה לא, פטריק.‬ ‫-איוואן, אני…‬
‫אני לא מוכן לזה.‬ ‫-לא אעשה לך כלום.‬
‫טוב.‬ ‫-לא אעשה את זה. תסתובב.‬
‫תסתובב.‬
‫זה מדגדג?‬ ‫-קצת, אבל זה נעים.‬
‫זה נעים לך?‬ ‫-כן.‬
‫אתה יכול לעשות את זה לי, אם אתה רוצה.‬
‫כן?‬
‫טוב.‬
‫מה את עושה? איסדורה.‬
‫את הולכת לשחות במצבך?‬
‫מותק, את לא מבינה כלום.‬
‫את נכנסת למים, והכול חוזר למצב הנורמלי.‬
‫זה לגמרי נורמלי‬ ‫לגור במלון ארבע העונות במדריד.‬
‫מותק, אני קיסרית איביזה.‬
‫אני לא מסתפקת בפחות מזה.‬
‫טוב, אז אני הולכת.‬
‫ביי.‬
‫איסדורה.‬
‫איסדורה, צאי משם. את תטבעי.‬
‫איסדורה?‬
‫את צוחקת עליי.‬
‫לא, זה לא היה מצחיק בכלל.‬
‫אחותי…‬
‫טוב. ביי.‬
‫איסדורה, באמת…‬
‫היי, תתעוררי!‬
‫די. עדיין לא הלכת? תפסיקי!‬
‫לא, לא הלכתי.‬
‫אך אחד לא צריך לחיות במלון.‬
‫אני חייתי במלונות כל חיי.‬
‫בבתי המלון של ההורים שלי,‬
‫או בכל פעם שהם עזבו אותי‬ ‫כדי לעשות חיים ולטייל מסביב לעולם.‬
‫ואז גיליתי את חיי הלילה.‬
‫אנשים, מועדונים, מסיבות.‬
‫סמים.‬
‫התמכרתי.‬
‫התמכרתי לריגוש, ו…‬
‫לא יודעת.‬
‫פתאום כבר לא הייתי לבד.‬
‫את באמת רוצה לספר לי את כל זה?‬
‫תשתקי ותיהני מהעובדה‬ ‫שאת זוכה לראות אותי ככה.‬
‫עכשיו הכרתי את פיליפ.‬
‫אני מחבבת אותו מאוד.‬
‫אני מחבבת אותו.‬
‫הוא אדם שבשבילו…‬
‫לא יודעת,‬
‫אולי פתאום אראה את האור‬ ‫ואפסיק עם כל החרא הזה.‬
‫אבל הוא כל הזמן חושב עלייך.‬
‫את יודעת את זה.‬
‫כל עוד את קיימת, לא אוכל להתחרות בך.‬
‫אז כל הדברים שמצאת‬ ‫יהיו חלק מהדיאטה שלי בתקופה הקרובה.‬
‫אז זו אשמתי שאת מכורה?‬
‫קל יותר להאשים אותך מאשר להיגמל.‬
‫נמאס לי ממך, קאייטנה.‬
‫אה.‬
‫הרגע אמרת שאת לבד, ועכשיו נמאס לך ממני?‬
‫אולי את לבד בגלל שאת מרחיקה ממך אנשים.‬
‫אני לא יודעת.‬
‫פיליפ…‬
‫אולי בחרת בו בגלל שעמוק בפנים,‬ ‫את יודעת שלא תוכלי לקבל אותו.‬
‫אני ארגנטינאית.‬ ‫תחסכי ממני את הפסיכולוגיה בגרוש.‬
‫את יודעת איפה הדלת.‬
‫גם אני חשבתי פעם ש…‬
‫שאני לא ראויה לאהבה.‬
‫נגמלים מזה, כמו שנגמלים מסמים.‬
‫איזה חרוץ אתה.‬
‫היי!‬ ‫-ואו.‬
‫ברחת מוקדם הבוקר.‬
‫כן.‬
‫הלכתי הביתה להתקלח ולהחליף בגדים.‬ ‫-כן.‬
‫מה אתה עושה פה?‬
‫אבא שלך רוצה הודות לי‬ ‫על התרומה למכירה הפומבית.‬
‫תראה לי איפה המשרד שלו?‬
‫כן.‬
‫כן, בוא.‬
‫חיכיתי לך.‬
‫מה?‬
‫חיכיתי לך.‬
‫כן.‬
‫נרדמתי.‬
‫מה קורה?‬
‫מה?‬
‫מה קורה?‬
‫אין לי כוח לדברים האלה.‬
‫היו לי כבר מספיק בעיות, ואתה…‬
‫אתה לא יכול להסתכן, בגלל מי שאתה.‬
‫עדיף שלא נלך לשם, בסדר?‬
‫זה המשרד של אבא שלי.‬
‫סליחה, אדוני.‬
‫סליחה.‬ ‫קיבלנו הוראה לעשות חיפוש נוסף במשרד שלך.‬
‫מה? שוב?‬
‫אני לא יודע מה אתם מחפשים.‬
‫תצטרך לצאת מכאן, אדוני.‬ ‫-עד מתי זה…?‬
‫אל תיגע בי, בבקשה. אני מסתדר.‬
‫לא ייאמן.‬
‫הנאצי נתפש.‬
‫- ארי: יתפסו את שנינו עם הטלפונים. -‬
‫ארי.‬
‫- סליחה שאני כל כך עצבנית.‬ ‫זה לא אתה. זה הכול ביחד. -‬
‫- סמואל: אני זה שצריך לבקש סליחה.‬ ‫אני לא עומד בזה. -‬
‫- אני מניחה שיהיה לך קשה‬ ‫לומר בקול רם מה קרה לארמנדו. -‬
‫- אין צורך לדבר. ספר לי כאן. -‬
‫- מה קורה בינך לבין איוואן? -‬
‫מה העניין?‬
‫כמו שאמרת.‬
‫יש דברים שקל יותר להביע בכתב.‬
‫ארי, הייתי בנעליים של איוואן.‬
‫ואני מכיר את ההתנהגות הזו.‬
‫תעני לי, ואענה לך.‬
‫התשובה שלך תלויה בשלי?‬
‫אז כן קורה משהו.‬
‫לא.‬
‫יש לו קטע עם פטריק ואני תקועה באמצע.‬
‫אני לא יודע כלום על ארמנדו.‬
‫היי.‬
‫יש לך דקה?‬
‫באת להשוויץ‬ ‫במיומנויות זריקת הטלפון האולימפיות שלך?‬
‫עוד קצת אימונים והייתי פוגעת‬ ‫בחברה המשוגעת שלך בראש, כמו שמגיע לה.‬
‫באת למטרות שלום, לא?‬
‫סליחה.‬
‫אני בבלגן.‬
‫אני נקרעת בין שתי אפשרויות‬ ‫ולא יודעת מה לעשות.‬
‫וחשבתי שאת האדם הכי טוב‬
‫שאפשר להתייעץ איתו.‬
‫ייתכן שאת צודקת.‬
‫כי יש לי שיטה שתמיד מצליחה.‬
‫זורקים מטבע. עץ, בחירה אחת. ‬ ‫פלי, הבחירה ההפוכה.‬
‫להלשין על אבא שלי או לא?‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫אני חושבת שהוא האשם.‬
‫אני חושבת שהוא הרג את ארמנדו.‬
‫משהו מוזר קורה…‬
‫לא. לא, מנסיה.‬
‫אל תחשבי ככה. הוא אבא שלך.‬ ‫-אבל גם את חושבת ככה.‬
‫כן, אבל הוא לא אבא שלי.‬
‫תשמעי, אולי את חושבת שזו הפגנת אומץ‬ ‫להתכחש לאבא שלך, אבל זו לא. להפך.‬
‫אומץ זה להישאר בסביבה‬ ‫גם כשאת חושבת שהמשפחה שלך מעפנה.‬
‫תשמעי, אימא שלי עשתה הרבה דברים‬ ‫שדפקו אותי לכל החיים.‬
‫אבל בסופו של דבר, היא אימא שלי.‬
‫והוא אבא שלך.‬
‫אז מה?‬
‫לשתוק?‬
‫תשתקי.‬
‫טוב.‬
‫תודה.‬
‫מה עם מנסיה? כי ארי מדאיגה אותי.‬
‫תשמע, אנחנו רק צריכים להציל את עצמנו.‬
‫מנסיה תדאג לאבא שלה ואנחנו נדאג לעצמנו,‬ ‫וזה הכול.‬
‫ראיתם כבר שיש פה שוטרים בכל מקום.‬
‫יכול להיות שיעצרו את בנחמין היום.‬
‫ואם הוא לא עשה כלום, אני מניחה ש…‬
‫שישחררו אותו.‬
‫זה בטוח.‬
‫מחפשת את זה?‬
‫אני…‬
‫אני לא יודע מה הייתי עושה‬ ‫אם מישהו היה פוגע בילד שלי.‬
‫ואני לגמרי מבין שאת רוצה לעזור לאבא שלך.‬
‫אבל כרגע…‬
‫תעזרי לו יותר אם תדברי מאשר אם תשתקי.‬
‫מנסיה.‬
‫עזרי לנו להבין את אבא שלך.‬
‫המפקח!‬ ‫-לא עכשיו.‬
‫אנחנו צריכים לדבר.‬ ‫-לא כרגע.‬
‫אני הרגתי אותו.‬
‫אני הרגתי את דה לה אוסה.‬
‫תדווח על גוזמן ותסיים עם זה.‬
‫גוזמן לא עשה את זה!‬
‫גם אני לא.‬
‫בעצם…‬
‫אולי יש עוד דרך.‬
‫אדאג שעורכי הדין הטובים ביותר שלי‬ ‫יעבדו אך ורק על התיק שלך.‬
‫נשחרר אותך בהקדם האפשרי.‬
‫ואני מבטיח לך‬
‫שמאותו רגע, לעולם,‬
‫לא תצטרך לדאוג שוב‬
‫לעתידך, לכסף או לשום דבר אחר. לעולם לא.‬
‫אם תעמוד לצידי,‬ ‫זה יסלול לך את הדרך להצלחה.‬
‫כמה בני 18 יכולים להגיד‬ ‫שהם מסודרים לכל החיים?‬
‫תוכל לעבור לגור איתנו,‬
‫והמשפחה שלי תהיה המשפחה שלך.‬
‫רבה. רבה!‬
‫לא כאן.‬
‫תירגעי, בסדר?‬ ‫-מה לעזאזל הוא עשה, עומאר?‬
‫זה בגלל חוש הצדק המחורבן שלו?‬ ‫הוא מנסה להציל את הנאצי? את גוזמן? את מי?‬
‫אולי הוא עשה את זה גם למענך.‬
‫תרגום כתוביות: טל אקשטיין ‬