‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫מה שחשוב הוא שהשגנו את זה.‬
‫מי זה בשעה כזאת?‬
‫סמואל, אני צריכה לדבר איתך.‬
‫לבד.‬
‫אחרי שאימא שלי מתה,‬ ‫המשפחה שלי תמיד הייתה על סף התמוטטות.‬
‫אבל יש חוט‬
‫שמקשר בין כולנו,‬
‫ו…‬
‫למרות שנראה כאילו שהוא עלול להיפרם‬ ‫בכל רגע, הוא תמיד מחזיק מעמד.‬
‫אם תמסור את כרטיס הסים הזה למשטרה,‬ ‫החוט הזה ייפרם לנצח.‬
‫לא משנה מה תעשה, אעמוד בזה.‬
‫אם תבחר להגן על עצמך,‬
‫אני אבין.‬
‫בסדר?‬
‫אני מכירה את סמואל,‬ ‫וראיתי איך הוא הסתכל עליי כשדיברנו.‬
‫הוא אוהב אותי והוא מעריך אותך.‬
‫הוא לא ימסור את הכרטיס.‬ ‫אנחנו יכולים להיות רגועים.‬
‫אני לא זוכר כלום.‬
‫כן, בגלל שעשינו חיים מטורפים.‬
‫זה הפרדוקס של איביזה:‬ ‫כמה שזוכרים פחות, כך היה יותר טוב.‬
‫בגלל זה צריך לחיות ברגע.‬
‫בוקר טוב.‬
‫היי.‬
‫אתה זוכר משהו מאיביזה?‬
‫לא.‬
‫היינו מסטולים מדי.‬
‫איוואן, למה אתה מודאג?‬
‫תראה את הסטוריז שלך. היה לך מדהים, לא?‬
‫לא קרה שום דבר מוזר?‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫תשמעו, הלכנו לאימפריה שלי‬ ‫והיה מדהים בטירוף.‬
‫ולא היה מזיק אם הייתם אומרים תודה.‬
‫נסה להיזכר במשהו.‬
‫אני כל הזמן מנסה, אבל לא מצליח.‬
‫קדימה, אחי, תצטרף אלינו!‬
‫ומה אני עשיתי?‬
‫ואתה?‬
‫הצטרפת אליהם?‬
‫פשוט…‬
‫אני מסתכל על איסדורה והיא נראית רגועה, לא?‬
‫רגועה?‬ ‫-אם היה קורה משהו, היא לא הייתה ככה.‬
‫איוואן, בחייך.‬
‫אל תשגע אותי.‬
‫לא הייתי מסוגל לעשות כזה דבר.‬
‫אני לא כזה!‬
‫ומה איתי? אני כזה?‬
‫לא, אחי, זה לא מה ש…‬
‫פיליפ.‬
‫אני צריך שתיעלם.‬
‫אני צריך למחוק אותך‬
‫מהראש,‬
‫פטריק.‬
‫מה? היה לכם קטע?‬
‫היית יכול להגיד לי.‬ ‫-כמו שסיפרת לי שגם את שכבת איתו.‬
‫סליחה? אני היחידה פה שלא שכבה איתו?‬
‫הוא כזה טוב במיטה?‬
‫תתמקדי ברבקה, חמודה.‬
‫רבקה ואני סיימנו.‬
‫תראי, הוא שלח לך את ההודעה.‬
‫לא, הוא התבלבל בגלל שהוא היה מסטול.‬
‫אולי הוא התבלבל בשמות‬
‫והתכוון לומר:‬ ‫"אני צריך למחוק אותך מהראש, ארי."‬
‫לא נראה לי. זו טעות במספר.‬
‫כן.‬ ‫-בטוח.‬
‫טוב, לכו להזדיין.‬
‫לא אדפוק להם את החיים. לא לארי.‬
‫אני בטוח שבנחמין יעזור לי עם המשפט‬ ‫כמו שהוא הבטיח.‬
‫הוא יסדר לי את החיים וכולנו נהיה מאושרים.‬
‫בטח. ככה היושרה הולכת לפח.‬
‫עם הבטחות מזויפות להתקדמות בחיים. בהחלט.‬
‫כן. חוץ מהאהבה שלי לארי,‬ ‫אני רוצה גם להתקדם בחיים ולשרוד.‬
‫זה הופך אותי למניאק?‬
‫רבה, תחזירי את הכרטיס למנסיה.‬
‫ונסי להשלים איתה על הדרך.‬
‫זה לא ייאמן.‬
‫פשוט לא ייאמן.‬
‫מה?‬ ‫-אני לא מוכנה שתשב בכלא כשלא עשית כלום.‬
‫אתה רק רוצה לראות את הבנחמינים‬ ‫כבני המשפחה שלך.‬
‫הם סנוורו אותך עם הבריכה שלהם,‬ ‫ההבטחות שלהם וכל זה.‬
‫אבל המשפחה שלך נמצאת במרוקו.‬
‫ויש לך את עומאר‬ ‫שיעמוד לצידך, לא משנה מה תחליט.‬
‫ואותי. אני סיכנתי את עצמי בשבילך.‬
‫איבדתי את אהבת חיי.‬
‫אני לא מאשימה אותך. רציתי לעשות את זה.‬
‫כי האהבה באה והולכת, אבל חברים נשארים.‬
‫ואתה החבר הכי טוב שלי.‬
‫ואתה יודע מה אתה בעיני בנחמין?‬
‫אבן מחורבנת בנעל.‬ ‫ובהזדמנות הראשונה שתהיה לו, הוא ייפטר ממך.‬
‫תכניס את זה לראש.‬
‫כן?‬
‫קאייה, אני צריך את עזרתך.‬
‫אני לא יכולה.‬
‫פיטרו אותי. אני לוקחת את הדברים שלי.‬ ‫-זה דחוף. בבקשה.‬
‫היא מכחישה שקרה משהו,‬
‫אבל אני יודע שזה קרה.‬
‫או שלא. אני לא יודע.‬
‫אני לא מצליח להיזכר.‬
‫למה אתה חושב ככה?‬
‫היינו ממש מסטולים, כולם היו סביבה, ו…‬
‫אני לא חושב ששלטנו על עצמנו.‬
‫קאייה, אל תסתכלי עליי ככה שוב.‬
‫אולי הכול בראש שלי ולא קרה כלום.‬
‫עכשיו הכול בראש שלך?‬
‫לעזאזל, פיליפ.‬
‫אני מנסה לעשות את הדבר הנכון.‬
‫איפה היא? אני רוצה לדבר איתה.‬
‫זה מה שרציתי לבקש ממך.‬
‫אולי היא תיפתח אלייך,‬
‫ותוכלו לדבר על זה.‬
‫היי.‬
‫בדיוק מה שהיה חסר לי.‬
‫איך היה באיביזה?‬
‫מדהים, תודה.‬
‫אחי, אמרתי את זה אתמול ואגיד את זה עכשיו.‬ ‫עזוב אותי.‬
‫כן.‬
‫אז עכשיו כשאתה לא מסטול באיביזה,‬ ‫אתה לא זוכר את ההודעה שלך.‬
‫איזו הודעה?‬
‫זו ששלחת לארי.‬
‫בטעות, כי היא הייתה מיועדת אליי.‬
‫"אני צריך למחוק אותך מהראש, פטריק."‬
‫טעיתי בשמות, בסדר?‬
‫בגלל שהייתי מסטול לגמרי‬ ‫ובגלל שממש פגעת בי.‬
‫אבל זה היה מיועד לארי.‬
‫בכל אופן,‬
‫זה לא משנה למי שלחתי את ההודעה, כי…‬
‫אני עובר לקטאר עם אבא שלי.‬
‫מה?‬
‫בא לי ליהנות מהשמש ומהחוף כל השנה.‬
‫נמאס לי מהקור המחורבן הזה.‬
‫איסדורה?‬
‫אני ערומה, מותק.‬
‫כן, אל תדאגי.‬ ‫לא חשבתי שאת מתקלחת עם חליפת צלילה.‬
‫אני אדבר איתך מכאן, בסדר?‬
‫מה את רוצה?‬
‫אה…‬
‫רק…‬
‫רק רציתי שתדעי שאני לצידך.‬
‫וש…‬
‫אני כאן לכל דבר שתצטרכי.‬
‫אני אאמין לך‬
‫ואתמוך בך לאורך כל הדרך.‬
‫על מה את מקשקשת?‬
‫גם את התחלת לקחת סמים בביה"ס?‬
‫אני מדברת על איביזה.‬
‫ריכלת עם פיליפ מאחורי הגב שלי?‬
‫הוא פנה אליי כי הוא דאג לך.‬
‫אמרתי לו אלף פעם,‬
‫ועכשיו זו הפעם האלף ואחת.‬
‫לא קרה כלום.‬
‫בסדר? כלום.‬
‫טוב.‬
‫לא אלחץ עלייך,‬ ‫כי זכותך לא לדבר אם את לא רוצה.‬
‫אבל רק רציתי שתדעי שזו זכותך לדבר,‬ ‫אם את רוצה.‬
‫כל מה שתבחרי לעשות יהיה בסדר.‬
‫איסה?‬
‫מותק…‬
‫אני יודעת שאת מתה להתנקם בי,‬
‫שאת מתה לרגע של "אמרתי לך"‬
‫ושאת רוצה שאהיה קורבן כמוך.‬
‫אבל אני לא קורבן…‬
‫ולא אתן לך את הסיפוק הזה.‬
‫את בטוחה?‬
‫כן.‬
‫פיליפ לא זוכר מה קרה‬ ‫בגלל שהוא איבד את ההכרה, כמו כולם.‬
‫נקודה. רדי מזה, בבקשה.‬
‫בסדר. בסדר.‬
‫איך שאת רוצה.‬
‫תוקף ההצעה שלי לא יפוג אף פעם.‬
‫אף פעם.‬
‫אני כבר לא המנקה, כי בנחמין פיטר אותי‬ ‫אחרי שחיטטתי לו במשרד. אז…‬
‫אם בא לך, אפשר ללכת לשתות משהו‬ ‫ואספר לך על זה.‬
‫אנחנו יכולות להיות חברות מתי שתרצי.‬
‫או מתי שתצטרכי.‬
‫רק תתקשרי אליי, בסדר?‬
‫תני לי את הסים. אני אמסור אותו למשטרה.‬
‫אני לא סומכת עליך.‬
‫אתה תעבוד עליי בשביל ארי.‬
‫היא אמרה שהיא תתמודד עם מה שאבחר.‬
‫אני מקווה שהיא התכוונה לכך.‬
‫לאן אתה ממהר?‬
‫סמואל!‬
‫- בנחמין -‬
‫סמואל.‬
‫איפה אתה?‬
‫בתחנת המשטרה.‬
‫הבנתי.‬
‫תשמע.‬
‫לפני שתעשה את זה,‬
‫אני מבקש שתיתן לי הזדמנות‬ ‫לדבר איתך פנים אל מול פנים.‬
‫תעשה את זה למען…‬
‫האמון שהיה בינינו,‬
‫שאתה אולי חושב שהפרתי.‬
‫אני מבקש ממך, מתחנן בפניך…‬
‫לעשות את זה למעני ולמען המשפחה שלי.‬
‫אני מקווה שתסכים שנדבר פנים אל מול פנים.‬
‫סמואל?‬
‫בסדר.‬
‫בוא ניפגש אצלך.‬
‫אני צריך שתצאי עם האחים שלך היום,‬
‫ואל תחזרו עד שאגיד לכם.‬
‫אני צריך לדבר איתו לבד.‬
‫אחי, לא…‬
‫נראה לי שהיא מעולפת.‬
‫היא לא בעניינים.‬
‫קדימה, אחי, תצטרף אלינו!‬
‫היה מעולה.‬
‫היה מעולה, נכון או לא?‬ ‫-שתוק.‬
‫היי.‬
‫מה אתה עושה, יא מניאק?‬
‫תפסיק לצלם!‬
‫תירגע, הוד מעלתך.‬
‫אנחנו עושים חיים.‬
‫תפסיקו!‬
‫איוואן!‬
‫חייבים לעזור לאיסדורה, אחי.‬
‫היי! תשמור על הדלת.‬
‫היא הייתה מעולפת!‬
‫על מה אתה מדבר? היא לא התנגדה.‬ ‫חגגנו, היינו מסטולים מהתחת.‬
‫אז מה? זה לא תירוץ.‬ ‫-תראה,‬
‫היא אמרה לנו להתפשט ולהשתחרר.‬
‫היא הייתה ממש חרמנית.‬
‫זה לא תירוץ! היא הייתה נותנת לכל אחד!‬
‫היא איבדה את ההכרה!‬ ‫-באמת?‬
‫ודווקא אתה, מכל האנשים,‬ ‫בא אליי עם הניואנסים האלה?‬
‫נראה אם תבין את הניואנסים האלה.‬
‫פיליפ, תפסיק!‬
‫תפסיק!‬
‫אני ארצח אותך!‬
‫גם אתם הייתם במסיבה הזאת!‬
‫לא עשינו כלום!‬ ‫-הייתם עושים, אם לא הייתם כל כך מסטולים.‬
‫תפסיק כבר!‬ ‫-עזוב אותי!‬
‫נעשה את זה כמו שצריך. זה הכול.‬
‫בן זונה. בוא נזוז.‬
‫אוי, ברבי מופקרת שלי.‬
‫אני ממש אתגעגע אלייך.‬
‫גם אני.‬
‫בלעדיך, המסדרונות האלה…‬
‫אבל נתראה בחוץ, נכון?‬ ‫-חסר לך שלא!‬
‫ברור.‬
‫עכשיו יהיה לי זמן לכל מה שאני רוצה לעשות,‬ ‫אבל נתראה.‬
‫אנחנו יכולות לפתוח ביחד עסק.‬
‫מה למשל?‬
‫בניית ציפורניים?‬
‫אני רצינית. אל תצחקי!‬ ‫-טוב. לא.‬
‫תקשיבי, לעזאזל.‬ ‫-טוב.‬
‫אני אשקיע כסף.‬ ‫אימא שלי, יותר נכון. אני מרוששת.‬
‫ואת תדאגי לעיצובים, ונרוויח מלא.‬ ‫את מעולה בטירוף!‬
‫אני רצינית לחלוטין.‬
‫אף פעם לא חשבתי על זה, אבל אולי…‬ ‫-בדיוק.‬
‫ואו.‬ ‫-עומד לרדת מבול.‬
‫כן.‬
‫תשמעי…‬
‫מה קורה איתך ועם מנסיה?‬
‫רבה, החיים קצרים מדי.‬
‫אני יודעת.‬
‫אל תבזבזי אותם בתהייה מה היה יכול לקרות.‬
‫תשלחי לה הודעה.‬
‫מתחיל לאהוב בנים ועובר לקטאר?‬
‫איוואן יתחרפן.‬
‫ערב אחים?‬ ‫-כן, בבקשה!‬
‫חכו לי בחוץ, טוב?‬
‫טוב.‬
‫- נפגשים אצל סמו לשתות משהו.‬ ‫רוצה להצטרף? -‬
‫נלך?‬
‫היא באה.‬
‫אני כזאת מטומטמת.‬
‫אז מה, קטאר?‬
‫כן.‬ ‫-אפשר לשבת איתך?‬
‫לא נראה לי שזה רעיון טוב.‬
‫מתי אתם נוסעים?‬
‫בסוף השבוע הקרוב.‬
‫אני אשמח אם אוכל להיפרד ממך.‬
‫אם נוכל להיפרד זה מזה.‬
‫אני מחכה בחוץ.‬
‫לא קורה בינינו שום דבר, איוואן.‬
‫איוואן.‬
‫לכבוד מה ההפתעה?‬
‫טוב…‬
‫אתה…‬
‫ביקשת שאשלח לך הודעה כשארצה לבוא לקראתך.‬
‫דילגתי על החלק של שליחת ההודעה.‬
‫סליחה.‬
‫את לא עובדת היום?‬
‫פיטרו אותי.‬
‫ברצינות?‬ ‫-אם בא לך, אפשר ללכת לשתות ואספר לך על זה.‬
‫אבל בקיצור,‬ ‫אני מניחה שזה היה צריך לקרות מתישהו.‬
‫הייתי אומללה,‬
‫והרגשתי טוב בצד ההוא. אני לא יודעת.‬
‫אבל התחלתי להרגיש תקועה.‬
‫הפסקתי להילחם למען מה שבאמת רציתי.‬
‫העיקר שאמרתי "בקיצור".‬
‫איזה חפירה. סליחה.‬
‫אז ברוכה הבאה, קאייטנה.‬ ‫ברוכה השבה.‬
‫אין משהו שאני רוצה יותר מדייט נורמלי איתך.‬
‫לשתות קפה או בירה כמו אנשים רגילים.‬
‫ואין משהו שאני רוצה יותר‬ ‫מאשר להקשיב לחפירות שלך, אז…‬
‫זה סידור מושלם.‬
‫את יודעת מה?‬
‫יש פה ליד בר טאפאס‬
‫שמגישים בו מנות ענקיות. רוצה ללכת לשם?‬
‫כן, בכיף.‬ ‫-כן?‬
‫תשמע…‬
‫מה?‬ ‫-מספיק.‬
‫בוא נתפטר מזה כדי שירד מאיתנו הלחץ.‬
‫טוב, ממני, לפחות.‬
‫אני כאן.‬
‫היי, פטריק.‬
‫אבא שלי עדיין לא נתן לך מפתח?‬
‫כי זה הדבר היחיד שחסר.‬
‫תודה שהסכמת לדבר עם אבא שלי.‬
‫הוא מחכה לך ליד הבריכה.‬ ‫-טוב.‬
‫- קרוז: אני רוצה שניפגש עכשיו. -‬
‫בנות, משהו חשוב צץ.‬ ‫-מה?‬
‫קחו מונית אחרת. אדבר איתכן יותר מאוחר.‬ ‫-אתה רציני?‬
‫פטריק!‬ ‫-פטריק!‬
‫כל כך טיפוסי לפטריק!‬ ‫-מהלך קלאסי שלו.‬
‫נזמין מונית אחרת. לאן אנחנו הולכות?‬
‫יש לי רעיון.‬
‫היי, חתיך.‬
‫לא כאן.‬
‫אז איפה?‬
‫בפנים.‬
‫מה הוא עושה פה?‬
‫בואו נפסיק לברוח, בסדר?‬
‫כן. מזל שלקחתי ממך את המפתחות,‬ ‫כי סמו עדיין לא הגיע.‬
‫הוא מתעכב יותר מדי ואני מתחיל לדאוג.‬
‫בחיי, עומדת להתחיל סערה רצינית.‬
‫כן, תכף יתחיל לרדת גשם.‬
‫סמו.‬
‫אני אצל בנחמין. אני לא יכול לדבר עכשיו.‬ ‫-מה אתה עושה שם?‬
‫אחזור אליך.‬ ‫-סמואל.‬
‫הכול בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫ענייני דירה.‬
‫הוא אצל בנחמין.‬ ‫-אתה רואה?‬
‫אמרתי לך. הוא ידפוק הכול בגלל ארי.‬
‫חכה רגע. יש מישהו בדלת.‬
‫אוי. זאת מנסיה.‬
‫וגם ארי המחורבנת איתה.‬
‫מה? אצלי בבית?‬
‫זה לא הבית שלך, אבל כן, הן כאן.‬
‫מה הן עושות שם, לעזאזל?‬ ‫-מי יודע? חכה רגע.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫בסוף באתי.‬ ‫-וגם ארי המחורבנת באה.‬
‫סמואל לא כאן.‬ ‫-אני יודעת. הוא אצלנו בבית.‬
‫הוא ואבא שלי מנהלים שיחה תרבותית ומנומסת,‬
‫אז אל תדאגי לו.‬
‫בזמן שאתן מדברות,‬ ‫אמזוג לעצמי משהו לשתות. מזמן לא שתיתי, אז…‬
‫עומאר, אחזור אליך יותר מאוחר.‬ ‫אני לא יכולה לדבר. ביי.‬
‫זה היה קצת לא הוגן‬ ‫להתגנב לבית שלך בשביל לקחת את הכרטיס.‬
‫טוב, אנשים נואשים עושים דברים נואשים.‬
‫זו אשמתי שהעמדתי אותך במצב הזה.‬
‫אתה יודע מה? כבר כמה זמן‬
‫אני מבין שהמשפחה שלי מתפרקת,‬
‫ואתה היחיד שתמך בי ללא תנאי.‬
‫ומה קיבלת ממני בתמורה?‬
‫רק חלומות באספמיה וטובות שלא מומשו.‬
‫אז הנה כל מה שאני חייב לך.‬
‫בצורה קצת יותר… מוחשית.‬
‫קבלה מוקדמת לביה"ס למנהל עסקים ע"ש סעיד‬
‫באוניברסיטת אוקספורד.‬
‫מגורים, שכר לימוד…‬
‫הכול על חשבוני.‬
‫ותקבל גם מלגה חודשית‬ ‫בסך 3,000 אירו, לכיסוי ההוצאות.‬
‫בלי שאלות, בלי הסברים… אמון מלא.‬
‫"אמון" זה לקחת את הכסף ולשתוק, נכון?‬
‫כשתסיים את הלימודים,‬ ‫תצטרף לצוות ההנהלה בחברת האחזקה שלי.‬
‫הכול חתום.‬
‫סמואל, מה שאני מציע לך כאן‬
‫זה חיים שלמים במקום שאליו אתה שייך,‬
‫המקום שהרווחת ביושר.‬
‫כרגע…‬
‫החיים שלי נמצאים בידיך,‬
‫אבל זה נכון גם לגבי החיים שלך.‬
‫ככה העולם עובד. אנשים כמוני‬ ‫מוותרים על העקרונות שלהם בתמורה לכסף.‬
‫בחייך, סמואל. היית לצידי כל הזמן הזה‬
‫בגלל שציפית לזה בתמורה, לא?‬
‫ובגלל שהיית הדבר הכי קרוב לאבא‬ ‫שהיה לי מעולם.‬
‫רוצה לדבר על איביזה? בוא נדבר על זה.‬
‫אם מה שאתה מציע באמת קרה,‬
‫זה אומר שאני קורבן.‬
‫נכון?‬
‫ומה אתה? העבריין הסדרתי.‬
‫לא עשיתי כלום.‬
‫אה, איזה צירוף מקרים.‬ ‫מכל האנשים, דווקא אתה לא עשית כלום.‬
‫אם אספר לכולם, אני בטוחה שיאמינו לי.‬
‫ברצינות, פיליפ. עדיף לשנינו שתעזוב את זה.‬
‫ולא.‬
‫לא קרה כלום.‬
‫תשכח מזה.‬
‫בסדר? תוציא את זה מהראש. מספיק, בבקשה.‬
‫איסה…‬
‫אני לא יודע אם אמרתי לך פעם,‬
‫אבל אני מחבב אותך מאוד.‬
‫מה העניין?‬
‫טוב, אני…‬
‫אני רוצה את טובתך.‬
‫אעשה כל מה שאפשר כדי לוודא שאת בסדר.‬
‫את יכולה לסמוך עליי.‬
‫ואת יכולה לפנות אליי לעזרה.‬
‫לא משנה מה תעשי,‬
‫תחליטי מה שתחליטי,‬
‫קרה או לא קרה,‬
‫אם את רוצה לשכוח וגם אם לא…‬
‫תמיד תהיי הקיסרית שלי.‬
‫אל תשכחי את זה אף פעם.‬
‫אף אחד לא אמר לי כזה דבר מעולם.‬
‫תודה.‬
‫באמת, מותק. תודה.‬
‫אז שכבתם שוב?‬ ‫-אני מצטער.‬
‫זו הייתה טעות.‬ ‫-באמת?‬
‫תודה באמת.‬
‫תשמעו. מצידי,‬ ‫אתם יכולים לברוח ביחד ולהתחתן בבאלי.‬
‫זאת הייתה התוכנית שלך?‬
‫ששניכם תיכנסו בי ביחד?‬
‫פטריק, אני רוצה להודות לך,‬
‫כי עזרת לי לראות צד בעצמי‬
‫שהתכחשתי לו כל החיים.‬
‫צד בעצמי שאני לא אוהב‬
‫ושאני לא מוכן אליו.‬
‫אבל…‬
‫הוא קיים, בזכותך.‬
‫הוא אמיתי, הוא יצא החוצה,‬
‫ועכשיו הגיע הזמן שאתמודד איתו.‬
‫אני לא יודע איך,‬
‫אבל אעשה את זה.‬
‫אבל לא אשכב איתך שוב,‬
‫כי… אל תיעלב, אבל אתה בסך הכול ילד.‬
‫הגעתי לגיל מסוים, ו…‬
‫ונמאס לי מהמשחק המעוות הזה‬
‫שבו אתה רץ אליי בכל פעם שהבן שלי פוגע בך,‬
‫בגלל שהאמת היא‬
‫שהוא זה שאתה אוהב.‬
‫איוואן.‬
‫תסלח לי.‬
‫מספיק, אבא. לא אכפת לי.‬
‫עזבו אותי כבר, שניכם!‬
‫אין לי רגשות כלפיו‬ ‫אתה יכול לקבל אותו לתמיד!‬
‫איוואן.‬ ‫-לא, חכה כאן.‬
‫אל תזוז.‬
‫אמרתי לא לקטאר.‬
‫אנחנו נשארים כאן, אם זה בסדר מצידך.‬
‫כל מה שאמרת לי‬
‫על זה שאתה רוצה להתרחק מפטריק‬
‫היה רק כדי להרגיע אותי.‬ ‫אתה רוצה להישאר פה בשבילו.‬
‫זו לא הסיבה שבחרתי להישאר.‬
‫זה בגלל שלראשונה אתה מאושר במקום כלשהו,‬
‫ויש לך חברים.‬
‫מצאת מישהו מיוחד.‬
‫תסתכל עליי, בן.‬
‫אתה צריך לחיות את הסיפור הזה בעצמך.‬
‫לעולם לא אסלח לעצמי‬ ‫אם לא תעשה את זה בגללי.‬
‫אני רוצה שתהיה מאושר.‬
‫ואני רוצה שיהיה לנו בית,‬ ‫כמו לאבא ובן נורמליים.‬
‫אתה כל עולמי, איוואן.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫אני אוהב אותך מאוד.‬
‫אנחנו נישאר כאן,‬
‫כדי שתהיה לך הזדמנות לאושר.‬
‫אושר שלעולם לא ארשה לעצמי לחוות.‬
‫עכשיו תחזור לשם‬
‫ותילחם עליו.‬
‫לך, בן.‬
‫סליחה.‬
‫פטריק?‬
‫הבחור שישב איתנו.‬
‫הוא שילם והלך.‬
‫אתה לא יודע לאן, נכון?‬
‫אני לא אבא שלך, סמואל,‬
‫אבל אם תיתן לי את כרטיס הסים‬
‫לעולם לא יחסר לך דבר.‬
‫ו…‬
‫אם זה לא מספיק,‬
‫תגיד אתה מה כן.‬
‫לא כל דבר אפשר לקנות בכסף.‬
‫אחר כך אתה מתפלא שאתה לבד.‬
‫בחייך, סמואל.‬
‫תן לי את הכרטיס המחורבן.‬
‫או שמה?‬
‫אין לך עוד מה להציע.‬
‫תיקח אותו ממני בכוח?‬
‫לא.‬
‫זה ידרוש ממך ללכלך את הידיים,‬
‫ואתה רגיל‬ ‫שעושים את העבודה המלוכלכת במקומך.‬
‫תן לי את הכרטיס!‬
‫תן לי אותו!‬
‫עזוב אותי!‬ ‫-את הכרטיס!‬
‫איך אני יכולה לעזור, איסדורה?‬
‫באתי ל…‬
‫באתי להגיש תלונה.‬
‫עברתי אונס.‬
‫עזור לי להוציא אותו.‬
‫התווכחנו והוא החליק.‬ ‫זו הייתה תאונה, אני נשבע.‬
‫תזמין אמבולנס. קדימה! תעשה משהו!‬
‫תן לי.‬ ‫-מה אתה עושה?‬
‫תן לי לחשוב!‬ ‫-לחשוב על מה?‬
‫אין מה לחשוב, צריך לעזור לו!‬
‫מהר!‬ ‫-אתה לא רואה שזה מאוחר מדי?‬
‫יאשימו אותי בזה.‬
‫אם יאשימו אותי בזה,‬ ‫המשפחה הזו תהיה מחוסלת לנצח.‬
‫אתה שומע?‬
‫בן, אתה ואני צריכים לפתור את זה.‬
‫ביחד. אב ובן.‬
‫טוב?‬
‫בבקשה אל תנטוש אותי, בבקשה.‬
‫תודה.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫חכה כאן, בסדר? חכה.‬
‫מה קרה?‬
‫עדיף שנפסיק עם זה.‬
‫נפסיק עם מה?‬
‫עם המזמוזים?‬
‫או עם הקשר שלנו?‬
‫מנסיה, הבנתי שאני…‬
‫אוהבת את עצמי בלי להזדקק לך.‬
‫ונראה לי שאני צריכה להיות לבד עכשיו.‬
‫פטריק, יקירי.‬
‫מה?‬
‫כן, אנחנו בדרך.‬
‫ארי, לא עכשיו.‬ ‫-מצטערת, מנסיה. אנחנו חייבות ללכת.‬
‫פטריק התקשר. קרה משהו עם אבא וסמואל.‬ ‫אני לא יודעת מה.‬
‫מה?‬ ‫-בואו נזוז.‬
‫היי, רבה. סמו עוד לא הגיע?‬
‫מה?‬
‫שיט. אני מתלבש ויוצא.‬
‫טוב.‬
‫כמעט סיימנו.‬
‫בוא נכניס אותו לאוטו‬ ‫ונוריד אותו מול בית החולים.‬
‫כמו כלב? לא.‬
‫אסור לנו לוותר על עצמנו, פטריק. ככה זה.‬
‫אבא?‬
‫מה הן עושות פה?‬
‫פטריק? סמואל?‬
‫תחביא את הגופה.‬
‫אני התקשרתי אליהן.‬
‫עשית מה?‬ ‫-התקשרתי אליהן.‬
‫למה התקשרת אליהן? ‬ ‫תסתיר את הגופה מאחורי השיחים.‬
‫מהר! אני אטפל בהן.‬
‫אבא!‬ ‫-מה קרה?‬
‫איפה סמואל?‬
‫אה… הוא הלך.‬
‫מה זאת אומרת הלך? פטריק התקשר אליי בבהלה.‬
‫למה הוא התקשר? בשביל מה?‬
‫מה אתה מנסה להסתיר מאיתנו?‬
‫מה?‬
‫ארי.‬
‫סמו.‬
‫סמו!‬
‫סמו, אתה בסדר?‬
‫מה קרה? איפה סמואל?‬
‫אמרתי לכם שהוא הלך. אני לא יודע.‬
‫איך? האופניים שלו בחוץ.‬
‫אבא!‬
‫אל תקרא לו, בבקשה.‬
‫תירגע. אתה צריך עזרה.‬
‫אבא שלך עשה את זה.‬
‫תן לי ללכת, בבקשה.‬ ‫-לא. אתה מבולבל.‬
‫תן לי ללכת.‬
‫סמו!‬
‫סמואל, חכה!‬
‫סמואל!‬
‫צאו מהבית שלי, בבקשה.‬
‫אם עשית משהו לסמואל אני אהרוג אותך!‬
‫פטריק!‬
‫פטריק…‬
‫סמו!‬ ‫-סמו!‬
‫היי!‬
‫מה הוא עשה לך?‬
‫זאת… זאת הייתה תאונה.‬
‫זאת הייתה תאונה.‬
‫פטריק, תגיד להם.‬
‫זה היה באשמת סמו.‬ ‫-לא! מספיק!‬
‫מה עשית?‬ ‫-כלום!‬
‫מה עשית?‬ ‫-לא עשיתי כלום, הוא החליק!‬
‫כן, בבקשה, זה דחוף.‬
‫הוא החליק. סמו!‬
‫סמו, תגיד להם שהחלקת!‬ ‫-תפסיק!‬
‫תפסיק עם זה, עכשיו!‬
‫הרגע התקשרתי למשטרה.‬
‫זה היה הוא. הוא עשה את זה.‬
‫סמו…‬
‫סמואל.‬
‫תסתכל עליי, אחי.‬
‫לא!‬
‫סמו…‬
‫סמו, תסתכל עליי.‬
‫סמו…‬
‫סמו, בבקשה.‬
‫לא…‬
‫סמו, תסתכל עליי. סמו…‬
‫סמו…‬
‫היי, סמו.‬
‫הולכים הביתה, אחי.‬
‫סמו…‬
‫תחזיק מעמד, טוב? אנחנו כבר הולכים.‬
‫היי…‬
‫- משטרה -‬
‫תרגום כתוביות: טל אקשטיין‬