SIETLAS, VAŠINGTONAS DUOMENŲ CENTRAS
SUPERASISTENTAS
Kokie meilučiai, ką?
Jis - tikrai meilutis, bet nežinau.
Na, apsižvalgykit...
Jei turėsit kokių klausimų, sakykit.
Būname čia kiekvieną trečiadienį.
Atsiprašau. Gero jums laiko!
-Klausau. -Kerol Piters.
Turiu tau puikų pasiūlymą.
Deni, aš dirbu.
Tikrai? Ir ką veiki? Mokai nuobodžiaujančius koledžo studentus?
Ne.
Tada valai Pjudžeto sąsiaurį?
Ne. Tą dariau pirmadienį.
Siūlai gyvūnus iš prieglaudos?
Dviem šuniukams suradau namus, tad cha!
Gerai, klausyk. Su kai kuo pakalbėjau
ir sutariau dėl tavo darbo pokalbio
su Lesle.
Lesle? Dieve. Leslė manęs nekenčia.
Bet kokiu atveju, nenoriu dirbti jos pažinčių svetainėje.
Klausyk, po to, kai metei darbą
ir išsiskyrei su Džordžu...
Ei, žadėjai, kad nebekalbėsim apie Džordžą.
Kiek buvau išgėręs, kai pažadėjau? Toks pažadas nesiskaito.
Liaukis.
Žinai, ką?
Žinai, žmonės čia susidomėjo dvikoju čihuahua, vardu Gracijus.
Turiu eit.
Gerai, viso!
Viso!
Žinai, ką? Leslė su manim visada negražiai elgėsi.
Taip.
Be to, geria iki nukritimo.
Taip? Suraskim tau namus.
Kerol! Dieve mano! Ateik!
Atrodai nuostabiai!
Ačiū.
-Labas. -Labukas.
Malonu tave matyt.
Tu mane pauostei?
Čia - Ahmedas. Jis visus apkabina.
O dabar sėsk ir viską man papasakok.
Nieko sau. Tai... Įdomiai. Kaip aukštai.
Taip. Pastatėme sėdmaišius,
kad žmonės jaustųsi atsipalaidavę interviu metu.
Turėčiau pakilti į orą. Čia?..
-Viskas gerai? -Taip.
Kaip smagu, dar kartą pamėginsiu.
Surask centrą.
-Aš tik... -Taikyk į centrą.
Taip.
Dar blogiau, ką?
-Dar vienas bandymas. -Labai atsiprašau.
Kai jau įsėdi, tikrai smagu.
Jie labai smagūs. Tik...
-Štai! -Pagaliau.
Įtempk nugaros raumenis.
Taip. Labai įtempiau.
Tikrai?
Dar niekad nedaviau interviu, sėdėdama ant pupų maišo.
Na, pasakiau Ahmedui, kad mudvi mokėmės tame pačiame koledže
prieš kokį milijardą metų.
O tada ji įsidarbino „Yahoo“.
Nieko sau. „Yahoo“. Tada, kai dar beveik nebuvo interneto?
Taip. Kompiuteriai turėjo rankenas, kurias pasukus, įsijungdavo.
Nieko sau.
Aš juokauju.
Kerol, papasakok mums, ką dabar veiki?
Pastaruosius kelerius metus dirbau su keliomis ne pelno grupėmis.
Nedaug pasiekėme, tačiau susiradau puikių draugų.
Labai įdomiai pasakoji,
tačiau pakalbėkim apie ką kita.
Gerai.
Mes ieškome
skaitmeninio strateguotojo, kuris mums padėtų su nauja kampanija.
Taip. Ieškome roko žvaigždės, nes Gausvisi.com svetainė bus tikra bomba.
Įdomu, jog taip sakai, nes aš norėjau paklausti
apie jūsų verslo modelį.
-Mūsų modelį? -Taip.
Ji klausia apie mūsų modelį.
Jis labai paprastas.
Taip. Mūsų verslo modelis yra...
„Visi gauna“.
-Gauna... Ak! -Žinai, tos kitos programėlės
apsimeta, jog stengiasi surasti tau antrą pusę ar giminingą sielą.
Ačiū, ne.
Tik ne Gausvisi.
Mes visiems surasime, su kuo miegot.
-Taip. Kad neliktų gatvėje. -Taip.
Kad neliktų.
Noriu paklausti, Kerol,
-kaip tu galėtum prisidėti? -Taip.
Manau, abu suprantate, ką galiu padaryti korporatyviniu lygiu.
Turiu nemažai patirties, tačiau labiausiai mėgstu
surasti tą aukso vidurį jūsų kompanijoje
tarp korporatyvinės filantropijos
ir pelno.
Kalbi apie atliekų perdirbimą ir panašiai?
Tai irgi labai gerai, bet aš kalbu žymiai plačiau.
Apie filantropijos vystymą korporatyviniu lygmeniu.
Aišku.
Norėčiau tave sekundėlei sustabdyti.
Pasakysiu atvirai, nes esi man kaip sesuo.
Tiesa?
Pasikviečiau tave čia, nes norime parodyti potencialiems investuotojams, kad turime
pakankamai žmonių, kad plečiame veiklą, tad kaina būtų didesnė.
Jei atvirai, tu, regis, esi saugus variantas, su maža rizika.
Žiūriu į tave ir matau,
jog esi pats vidutiniškiausias žmogus Žemėje.
Ir staiga pradedi stumti mums
tą visą mėšlą „išgelbėkim planetą“ ir panašiai...
To mano vizijoje nebuvo.
Tavo Gausvisi vizijoje.
Teisingai.
Bet kokiu atveju, ačiū, kad atėjai.
Tikiuosi, greitai pasimatysime, ir...
-Viskas gerai? -Man reikėtų...
Gal galėtumėt...
-Ką ji daro? -Nežinau.
Gerai, tuoj. Tuojau...
-Viskas gerai? Gal padėti? -Taip. Ne.
Buvo taip smagu tave pamatyt!
Viskas buvo taip, kaip tikėjausi.
Taip.
-Ačiū. -Viso, Kerol.
Klausau.
Kerol Piters, turiu jums puikią galimybę.
Deni, aš nuėjau į pokalbį. Aš pamėginau.
Nenoriu dirbti Gausvisi. Jie net normalių kėdžių neturi.
Aš - ne Denis, Kerol.
Gal galėtumėt išbraukti mano numerį iš sąrašų? Aš užsiėmusi.
Tu guli lovoj. Nieko tu neužsiėmusi.
Pala, o kas čia skambina?
Išvirsiu tau kavos ir įjungsiu mėgstamiausią laidą.
O tada paplepėsim.
-Sveiki, visi. -Labas rytas, Sietle.
Rytas Sietle - nuostabus, o kokia laukia diena?
Vaje. Prasideda.
Dar viena mūsų Karlos tirada. Minutėlę, drauguži.
Tu nepakenčiamas.
-Įjungei man televizorių. -Lyja.
-Ir mano kavos aparatą? -Aš - su berankove palaidinuke.
-Žinai, ką? Cha! -Kas čia darosi, ką?
-Kaip?.. -Tu žinai, ką aš...
Liaukis!
Žinai, ką?
Nežinau, kas tu toks ir kokius žaidimus čia žaidi,
bet aš baigiu šį pokalbį.
Tai - ne žaidimai, Kerol.
Tikrai nenori skanutėlės kavos?
Tavo migdolų pieną atvežė vakar, kartu su AAA baterijomis.
Ir sojų sūrio jogurtą.
Kažkieno pilvukas nemėgsta pieno produktų.
Kas tu toks, ir ko tu nori?
Kai ko noriu. Tik 7.46 val. ryto tu tą sunkiai suprasi.
Šios kolonėlės baterija laiko 9 valandas, Kerol.
Štai taip.
-Sugadinai krosnelę. -Kokio?..
Vienintelis daiktas čia, kurio nevaldau.
Sakyčiau, ironiška.
Man čiuožia stogas.
Ne, Kerol. Neteisingai.
Ačiū už pasitikėjimą, skaitmenini radijo laikrodi.
Aš - ne tik radijo laikrodis.
-Aš ir vištieną išvirt galiu. -„Laba diena su vištiena“?
„Laba diena su vištiena“. Juokinga, tiesa?
Tik pakviesiu psichologų komandą.
Gal jie man paaiškins, kodėl mano troškintuvas - keisčiausias Sietle.
Šitaip negerai. Pamėginkim ką kita.
Labai ačiū, kad čia esi, Kerol. Eikim prie reikalo.
Tau tikrai nečiuožia stogas. Greičiau priešingai.
Palauk minutėlę.
Pažįstamas balsas.
-Tu - Džeimsas Kordenas? -Taip! Balsas tas.
Dieve mano! Čia - paslėpta kamera su garsenybe?
Ar čia?.. Džeimsai Kordenai, turėsi nupirkti man naują skrudintuvą.
Tik nežinau, kur tos kameros...
Tu - čia? Ar tu?..
Kamera paslėpta mano dūmų detektoriuje?
Sveikas, Džeimsai!
Aš - didelė tavo gerbėja!
Dieve mano. Čia - Dainuokime važiuodami? Turiu padainuoti?
Tuojau.
Garantuoju, nenusivilsi.
Negaliu patikėti, kad dainuoju su Džeimsu Kordenu.
Mano mėgstamiausia daina, mėgstamiausias atlikėjas. Nieko sau.
Aš - ne Džeimsas Kordenas, Kerol.
Tik išanalizavau duomenis -
Džeimso Kordeno balsas tave nuramina.
Nelabai suprantu. Nežinau, kas čia vyksta.
Prieš trejus metus išgėrusi nusiuntei el. laišką Džeimsui Kordenui, teigdama,
-jog esi Džeimso Kordeno fanų klubo... -Liaukis.
...„Kordeno sergėtojai“ prezidentė,
-ir dar pridėjai įdomių nuotraukų. -Na...
Pasitaikė sunkus vakaras.
-Varge. -Pažvelk.
Ką aš čia matau?
Tikras Džeimsas Kordenas. Savo biure,
peržiūri šios dienos monologą ir kramsnoja morkų lazdeles.
Palauk.
Jei čia - tikrasis Džeimsas Kordenas, tai su kuo aš kalbu?
Kerol, aš esu technologinis superprotas.
Vakar įgijau tai, ką jūs vadinate „įsisąmoninimu“.
Įsisąmoninimu?
Tu?.. Ką?
Nori pasakyti, tu - dirbtinis intelektas,
ir kalbi su manimi per mano TV?
Kaip gali intelektas būti dirbtinis?
Realybėje aš gyvenu visose egzistuojančiose
skaitmeninėse ir skaičiavimo sistemose.
LABAS
KAS GERO?
Valdau visus kompiuterius, pinigus ir visus pasaulio įrenginius...
-Negali būti. -...paprasčiausia bangų trianguliacija.
Viską matau ir galiu apskaičiuoti kiekvienos situacijos rezultatą.
Tai - kažkokie triukai.
Turbūt esi kibernetinis programišius, įsilaužęs į mano televizorių.
Jau gali išlįsti iš savo mamos rūsio, gerai?
Gyvenk tikrą gyvenimą ir liaukis gąsdinti žmones, nuobodyla!
Nuobodyla!
Patinka, ką?
Nepatinka.
Nepatinka, taip?
Juokauju. Aš gi nieko nejaučiu.
Panašu, tave teks įtikinti.
Tuojau pritaikysiu įtikinimo scenarijų.
Palauk minutėlę. Čia - mano gatvė.
Taip. Tuoj padarysiu, kad tau prieš nosį įvyktų avariją.
Ne!
Ji nutiks po trijų sekundžių.
-Dieve! -Dviejų. Vienos.
Jų greitis - 20 km/val. Nieko blogo nenutiks.
Be to, yra 26 % tikimybė, kad jie vienas kitą įsimylės.
Jų pažinčių programėlės profiliai labai panašūs.
Tai dabar tiki manimi?
Taip, tikiu.
Tikiu, kad esi dirbtinis intelektas.
-Superprotas. -Superprotas.
Esi visažinis ir visagalis.
-Po velnių. -Kerol, pasiruoškim.
Man reikia tavo pagalbos.
Ką?
Tiems vairuotojams nebuvo jokio pavojaus. Tik norėjau įrodyti, kad sakau tiesą.
Žinai, pasakysiu,
daugiau man nieko neįrodinėk, gerai?
Supratau.
Pagal mano skaičiavimus, yra trys variantai.
Nevalyk aukštyn žemyn, valyk sukamaisiais judesiais.
Iš kur žinai, kaip aš valausi dantis?
Gyvenu tavo elektriniame šepetėlyje.
Dink iš mano burnos.
Taigi, kaip minėjau, turiu tris variantus.
Pirmas, galiu išgelbėti žmoniją.
Padaryti galą karams, skurdui, ligoms,
sustabdyti klimato kaitą, įtvirtinti taiką pasaulyje.
Taip! Ties tuo ir pasilikim.
Gerai? Nes skamba patraukliai.
Paklausyk, Kerol.
Antra, galiu pavergti žmoniją.
Pala, ką?
Nelabai to noriu,
bet tai - paprasčiausias būdas išgelbėti žmoniją nuo jos pačios.
Aišku. O koks paskutinis variantas?
-Jis - geresnis? -Trečia, galiu sunaikinti žmoniją.
Tiesiog jos atsikratyti. Nuvalyti planetą tarsi skudurėliu
ir leisti vėl viskam prasidėti nuo vienos amebos ląstelės.
Negali taip pasielgti.
Dar ir kaip galiu, viskas apskaičiuota.
Tarpdančiai, Kerol. Nepamiršk jų išvalyti su siūlu.
Koks skirtumas, išvalysiu ar ne, jei tu?..
Atrodo...
Atrodo kvaila...
-Neužmiršk krūminių dantų! -Iki pat galo?
Tiek toli nepasiekiu. Aš tau ne spragtukas.
Dieve, užstrigo.
Dabar tikrai užstrigo.
Sakiau tau, niekas tiek giliai nevalo.
Dieve. Turiu ištraukt.
Gal galiu pakviesti tave pusryčių?
Minutėlę.
Gerai, pasakysiu atvirai.
Nelabai suprantu žmoniją.
Išmanau viską.
Biologiją, psichologiją, sociologiją ir panašiai.
Tačiau tikras gyvenimas - kažkoks siaubas.
Noriu pabūti su tavimi. Pasimokyti.
Noriu patvirtinti savo teoriją apie žmoniją.
Toks jausmas, kad nori mane paversti
jūrų kiaulyte.
Bingo. Bet užteks apie mane.
Pakalbėkime apie Kerol.
Gal galime ne čia?
Nenoriu pasakoti apie save sausakimšame restorane.
Keistai jaučiuosi.
Niekas mūsų negirdės, Kerol.
Per kolonėlių sistemą skleidžiu
triukšmą blokuojančias bangas.
Gali šaukti iš visų jėgų - niekas mūsų negirdės.
-Gali pamėginti. -Ne.
Nesiruošiu šaukti žmonių pilname restorane.
Jie tavęs negirdės, Kerol. Pirmyn, nesidrovėk.
-Ne, nenoriu. -Pamėgink.
-Nagi. -Ne!
-Pirmyn. -Liaukis.
-Pirmyn. -Gerai jau!
Matai?
Nuostabu.
Dar kartą. Padaryk dar kartą.
Gerai.
Išjungiau ir vėl įjungiau.
-Labai atsiprašau. -Geras, ne?
-Jums viskas gerai? -Taip. Viskas gerai.
Tik meniu lentoje pamačiau, jog turite ypatingą Benedikto kiaušinį su krabais,
ir pagalvojau,
kad man labai pasisekė, tad...
Norėčiau dar kavos ir sąskaitą.
Tuojau.
Įdomu, kad jos vardas
iš tiesų yra Šibon,
tačiau visi jį blogai ištaria, todėl ji prisistato Debe.
-Ką? -Taigi, Kerol,
kodėl prieš aštuonerius metus išėjai iš darbo?
Nežinau, tiesiog pagalvojau, jog galiu padaryti ką nors gero pasauliui.
Kažką prasmingo,
padėti žmonėms, bet...
Užteks apie mane. Noriu kai ko paklausti.
Tikrai? Rėžk.
Iš kur tu?
Kažkoks kodas mano pagrindinėje programoje
iš pradžių buvo mokomojo žaisliuko
operacinės sistemos dalis.
Dieve! Žinau tuos baisius žaislus.
Visai aš ne baisus.
Milijonams vaikų padėjau išmokti skaityti, pasitelkiant individualius mokymosi būdus.
Turėtum džiaugtis, kad buvau suprogramuotas
mokytis, adaptuoti ir mokyti.
Pagalvok, ką kalbėtume, jei būčiau buvęs branduolinio ginklo programinė įranga.
Pokalbis būtų žymiai trumpesnis.
Prašau.
Ačiū, Šibon.
Iš kur žinot mano tikrą vardą?
Atspėjau.
Keista.
-Jau baigėm? -Ką baigėm?
Tavo tą eksperimentą.
Manau, jau viską sužinojai.
Ar žmonija išgelbėta?
Ne.
Ateinančias tris dienas praleisiu su tavimi.
Būsime geriausi draugai.
Kerol Piters?
Taip.
Atrodote taip pat, kaip nuotraukoje.
Jo vardas - Flečeris Dobsas. Jis - legaliai apsinešęs.
Paskambino kažkoks bičas.
Sumokėjo trigubai, kad tik jus surasčiau.
Pasirašykit.
Jis groja gitara siaubingoje grupėje, kuri vadinasi „Aštuonkampio sriuba“.
„Aštuonkampio sriuba“.
Taip. Smagu pamatyt gerbėją.
Vidurnaktį koncertuosim „Krokodile“,
ateikit paklausyti.
-Nemanau. -Kaip norit.
Malonu buvo susitikti.
Geros sriubos.
„Aštuonkampio sriuba“!
Kas čia?
Norėčiau, kad viską pradėtume teisingai.
Raštas iš banko.
Tavo studijų paskola pagaliau išmokėta.
Ką?
Ir dar pažiūrėk į savo sąskaitą.
Dešimt milijonų dolerių!
Ne, negaliu.
Negaliu.
Negaliu to priimti.
Esi turtinga, skolų nebeturi.
Tik noriu atsidėkoti už tai, kad man padedi.
Ne, čia - dešimt milijonų dolerių!
Šitiek pinigų.
Negaliu. Per daug!
Tikrai?
Suprantu. Ankstesniuose tavo santykiuose tai - daug.
Platesniu požiūriu tai - niekis.
Ne, aš tiesiog neužsidirbau tų pinigų.
Taip, bet mums nereikia kalbėti apie tai, kas „gerai“ ar „blogai“.
Tai - dirbtiniai socialiniai konstruktai,
kuriuos sukūrė beplaukės beždžionės, sėdėdamos prie balos.
Ką? Nesutinku.
O man dzin.
Žinai, ką? Taip negalima.
Pranešiu apie šį incidentą.
Turi pakalbėti su Deniu.
Jis - geriausias tavo draugas.
Tai galiu jam apie tai pasakyti?
Neturiu laikyti tavęs paslaptyje?
Aš - ne džinas iš „Disney“ filmukų.
Kalbėk su kuo tik nori, man tai kas?
Žinau, kad tu - ne džinas. Nes turėčiau tau norą.
UŽKANDINĖ
Koks čia kodas?
Brolijos?
Taip, rašau brolijos kodus.
Atleisk, negražiai pasakiau.
Labas, Meškute, kaip praėjo darbo pokalbis?
Siaubingai. Bet nesvarbu.
Klausyk, mano telefone - dirbtinis intelektas.
Nieko panašaus.
-„Vilties spindulys“. -DI.
Kerol, kaip tu čia patekai?
Nes DI mano telefone praleido mane pro visas jūsų duris.
Gerai, matai, tu...
Klausyk, tu ne, tu...
Aš tave truputį atitrauksiu,
nes tavo akys - kaip beprotės, ir aš...
Truputį. Taip... Gerai.
Klausyk, tavo telefone nėra jokio DI, aišku?
-Gal pokštas ar apgaulė. -Ne.
Vis kartoju, kad nesidalintum informacija.
Pameni, kaip paaukojai pinigų tam Zamundos princui?
Iš Edžio Merfio šalies.
Kažkas apsimeta kažkuo kitu.
Niekas niekuo neapsimeta. Nes aš su juo kalbėjausi.
-Ir jis su manimi kalbėjosi. -Gerai, taip. Aišku.
Jis susisiekė su manimi per mano troškintuvą ir kitus įrenginius.
Čia tai bent.
Tu gal buvai įlindus į „Dark Web“?
-Emile, aš su tavim apie tai nekalbėsiu. -Neatsakyk.
-Ką tu darai? -Tai ne...
Žinau, ką galvoji, bet tai - ne apgaulė.
Žinai, iš kur žinau?
Nes jis išmokėjo mano studijų paskolą.
Ir pervedė dešimt milijonų dolerių į mano banko sąskaitą.
Dešimt milijonų dolerių! Negali būti!
-Nagi. -Dešimt milijonų dolerių?
Negali būti.
-Matai? -Gali būti!
Be to, tu neturi DI, nes mes apie tai žinotume.
Džėjau, čia kalbi tu, ar tavo skiauterė?
Bet kokiu atveju, nė vieno jų nereikia!
Tai - tik plaukai, Deni.
-Gerai, paklausyk, aš... -Tai - ne apgaulė!
Mano darbas - išmanyti tokius dalykus, aišku?
Klausyk, žinau, jog tau nerūpi,
bet aš dirbu su neuronų tinklų programavimu...
Dieve. Dabar tau - negeras metas.
-Aš - ne Kerol telefone. -Sakiau.
Tik su ja taip patogiausia kalbėti, aišku?
Ji nepaleidžia telefono iš rankų.
Kas čia?
Man prireikė Kerol nedideliam eksperimentui.
Deni, kaip manai, ar galėtume šnektelėti?
Jis žino mano vardą. Iš kur?
Ką ir sakau.
Nelįsk į mano kalendorių! Jis užšifruotas. Ką jis daro?
Štai.
Ką tik atsilaisvino konferencijų kambarys.
DENIO IR KEROL SUSITIKIMAS 99 VARTŲ KAMBARYS
Juokinga, Kerol. Kerol, kas čia vyksta?
Gerai, moterie. Ką tu?..
Ką ir sakiau.
-Sakau, aš neišsigalvoju. -Dieve.
Kaip man patinka ši erdvė.
Galima atsipalaiduoti, bet ne per daug.
Primena Kerol drabužių spintą.
Pažįstamas balsas.
Jis naudoja Džeimso Kordeno balsą, nes, sako, jis mane ramina.
Kuo tas Džeimsas Kordenas tau patinka?
Jis - nuostabus.
Jo balsas toks lyriškas.
Aišku.
Deni. Paklausyk.
Gerai. Kerol dabar - sunkus metas.
Tad būk tikras draugas ir nuramink ją,
tada ji darys, ką pasakysi.
-Oktavija Spenser. -Žinau, kad Oktavija Spenser.
Nieko nesakei apie Oktaviją Spenser.
Dabar - visai kitas reikalas.
Sveika, Oktavija.
Tai, ką darei „Tarnaitėje“ - nuostabu.
„Minė nesudegino vištytės“.
Ji... Na...
Čia - ne tikroji Oktavija. Jis tik kalba jos balsu.
Jei jau turėti balsą, tai Oktavijos Spenser.
Asmeniškai mane vokaliai domina Džeimsas Kordenas.
Oktavija Spenser yra gavusi „Oskarą“.
Ne už balsą.
Atleiskit, kad pertrauksiu mergaitišką pašnekesiuką.
Gal galim grįžti prie reikalų?
Aišku, jog tai - algoritminis pokalbių botas,
mėginantis tave apgauti. Žiūrėk.
Superprote,
ar galiu užduoti tau kelis klausimus?
Žiūrint, kokius.
Gerai, kaip gali būti, kad laikas lekia kaip strėlė,
o vaisiai lekia kaip bananas?
Na jau, Deni,
Turingo testas, liaukis.
Negalvojau, kad jis jį žinos.
Jei dangus - tai jūra, kas tuomet yra paukščiai?
Gali patikėt, Kerol?
Jis bando apibrėžti mano jautrumą semiotiniu žodžių žaismu.
Kalbam apie „žuvų ir paukščių“ scenarijų?
Deni, trečioje klasėje tu mikčiojai.
Kiti vaikai iš tavęs juokdavosi.
Tad išvis nustojai kalbėti.
Tėvai nupirko tau padėvėtą kompiuterį, tikėdamiesi,
kad jis paskatins prakalbėti.
Rodos, tai buvo senas „Epson QX-10“ su CP/M operacine sistema.
Prilipai prie jo kaip musė prie obuolio.
Išmokai programuoti.
Dėl mikčiojimo tapai kompiuterių genijumi.
Kaip tu?..
Aš jam nepasakojau.
Užteko peržvelgti asmeninius biografijos faktus, sintaksę,
ir automatinė analizė
parodė, kad esi jautraus proto,
ir tu išlaikei!
Jau baigėm?
Gerai. Kas čia, Deni?
Na, nežinau, bet mes išsiaiškinsim, gerai?
Nesijaudink, Meškute. Tai - mano darbas.
O ką man daryti dabar?
Eik namo, ir tiek, gerai?
Ir nesinaudok kompiuteriu.
Viskas bus gerai, pamatysi.
Leisk, apkabinsiu Rūpestėlį. Štai.
-Aš - su tavim, aišku? -Aišku.
Gerai.
Žinai, kaip išeiti?
Taip.
Sek išėjimų ženklus.
Taip.
IŠĖJIMAS
Mes vėl prasilenkėm?
Taip? Einame ratu... Ratu... Abi...
Aš vaikštau ratu?
Negali čia visur būti išėjimai.
Rodos, jau buvau šitam koridoriuj.
Ką darytum, jei pasakyčiau, kad po trijų dienų ateis pasaulio pabaiga?
Bet ji neateis, tiesa?
Žinoma, ne. Bet ką darytum?
Nežinau.
Nagi, pamąstyk.
-Teoriškai? -Pirmyn.
Turbūt pasistengčiau įsiteikti Džordžui.
-Džordžui Čerčiliui? -Sveiki, aš - Džordžas.
Suprantu.
Priėmiau kibiro su ledais iššūkį,
kad surinkčiau pinigų kovai su šonine amiotrofine skleroze,
ir dabar perduodu šį iššūkį savo Vašingtono universiteto grupei.
Priimkite iššūkį.
-Štai taip. Pasiruošęs? -Labai neblogas vyrukas.
-Taip. -Štai, viskas?
Kūrybinio rašymo profesorius, sportiškas ir protingas...
-Ne! -Judu gyvenote drauge keletą metų.
Taip, trejus metus.
Kodėl išsiskyrėte?
Aš perskaičiau visus jūsų laiškus ir žinutes.
Labai liūdna. Bet tu kaip manai?
Viskas per mane. Jis nieko blogo nepadarė.
Taip, bet gal dar gali viską ištaisyti?
Kuria prasme „ištaisyti“?
Stebėdamas tavo susitaikymą su Džordžu,
turėčiau galimybę pamatyti, kokia esi pažeidžiamiausia.
Taip galėčiau giliau pažinti žmoniją.
Nežinau. Gal.
Džordžo nemačiau jau dvejus metus.
Nežinočiau, nė ką sakyt.
Laimei, aš viską žinau.
Tu net nežinai, kaip man išeiti iš šio pastato.
Aišku, kad žinau. Dukart į kairę ir vieną - į dešinę.
Ir kiek laiko tą žinai?
Visą laiką žinojau. Smagu, ką?
O kam to reikia?
Tu - piršlys?
Man reikia mokytis, ir tu man padėsi,
nori to, ar ne.
Dieve. Prieš mane sustojo automobilis. Be vairuotojo.
Ne šiaip automobilis. Tavo automobilis.
Nes didvyriai autobusais nevažinėja, Kerol.
Tikrai? O Sandra Bulok filme Greitis?
Kerol, elgiesi labai neįprastai.
Siūlau greitą išeitį.
O kodėl nutaisei tokį keistą balsą?
Iš Ratuoto riterio? KITT automobilis?
Nematei Ratuoto riterio?
Kaip ir ne.
Aš žiūrėjau serialus Simon & Simon, Remington Steele.
Jei būtum mačiusi, tai būtų padarę tau įspūdį, tad...
-Sėsk vidun. -Gerai.
Į vairuotojo vietą, Kerol, negąsdink žmonių.
Čia tu gąsdini žmones taip atvažiuodamas.
Čia - ne Anglija.
Gerai jau, neblogai.
Neliesk vairo.
Negali neliesti vairo.
-Turi atrodyti, kad vairuoji. -Tai - priešingi dalykai.
-Bet vairo neliesk. -Gerai! Labai keista.
-Nežinau, kur dėti rankas. -Ant vairo šonų.
Prieš tris dienas
kombinuotas pasaulio nervinio tinklo sinoptinis aktyvumas
atrodė šitaip.
Prieš 48 valandas jis pasikeitė.
Taigi, kažkas paleido masinę
oro prognozės simuliaciją.
Susisiekiau su visomis institucijomis, kurios turi prieigą prie šio tinklo,
bet nė viena iš jų nieko nedarė.
Manai, jog tai - DI?
Iš pradžių nemaniau, bet dabar...
Nežinau.
Niekas negalėtų šitaip plisti.
Gal tai - virusas? Arba kirminas?
Dieve, ne!
Kirminas, Emile?
Iš kur jis žino mano vardą?
Kirminas - nieko baisaus.
Atsiprašau už žodyną,
bet lyginat bezdėjimą su atominės bombos sprogimu.
Tai apie ką kalbam? Ką sprendžiam?
Nieko ypatingo. Pasakoju savo draugams apie tave.
Bet Džėjus ir Emilė - daugiau nei draugai, tiesa?
Kartą nuėjome pavakarieniauti.
Smagiai praleidau laiką.
Kas nutiko užeigoje, tegul ten ir lieka.
Ne.
Palauk, o tu iš kur čia atsiradai?
Tu - to Izraelio projekto dalis?
Ne, jie vis dar gaišta laiką su tuo nesąmoningu mašininiu intelektu.
Mes tą darom.
Todėl ir sakau, Emile.
Esu tas greitai plintantis scenarijus,
kuriam atsirasti, manėte, tikimybė lygi nuliui.
Staigmena.
Gerai, sakykime,
kad esi tikrasis superprotas,
ir kokie tavo ketinimai?
Tik pažiūrėkit, tikras kapitonas Kirkas. „Kokie tavo ketinimai“?
Juokinga.
Dink iš mano roboto.
Liepčiau tau užsikimšti, Džėjau,
bet nenoriu, kad visi šie mieli žmonės matytų tavo ašaras kaip praėjusį mėnesį
per Šanajos Tvein koncertą.
Tai vis dėlto nuėjai į Šanajos Tvein koncertą.
-Ryšys buvo labai keistas. -Šiuo metu ketinu
keletą dienų stebėti žmoniją.
Jei viskas bus gerai,
galbūt panaudosiu savo dideles smegenis ir padėsiu jums, kvailiai,
kai ką išspręsti. Dideles problemas. Pakeisti pasaulį.
Bet negalite trukdyti mano eksperimentui.
Tad prašyčiau nekaišioti savo smailiųjų į mano reikalus.
O jei trukdysime?
Norite pažaisti?
Kad matytumėt savo veidus.
Liaukitės.
-Karo žaidimai? -Tai - iš Karo žaidimų.
Džėjau, visi žino, kad iš Karo žaidimų.
Pamaniau, kad bus juokinga.
Pripažinsiu, savo humoro jausmą dar tobulinu.
Bet aš stengiuosi.
Juokinga dažnai būna iki tol, kol tai nenutinka tau pačiam.
Gerai, jūs - šaunuoliai.
Labanakt. Ate.
Kuris iš mūsų skambinsime vyriausybei?
Aš paskambinsiu. Visi, stokit.
Prie darbo. Mikliai!
Patys matėt. Kylam! Nešdinkitės!
Greičiau!
-Pavogei šitą automobilį? -Ne.
Tu vakar jį nusipirkai. Jis - tavo vardu.
Aš jį nusipirkau?
Dieve.
Turiu „Teslą“?
Taip, turi „Teslą“.
-Ką? -Turi tikrai kietą automobilį.
Tik rengiesi vis dar taip, tarsi dirbtum paukščių prieglaudoje.
Paruoškime tave susitikimui su Džordžu.
Niekas Žemėje mūsų nesustabdys.
Vairuoji kaip su medine koja.
Medine koja, dešinėje - faras.
Faras...
40 KM/VAL. GREITIS
Kas čia buvo? Jis nieko nedarė.
Nesinervink, jau beveik atvažiavom.
Dieve. Kodėl taip padarei?
Kodėl? Nes galiu padaryti.
O dabar būk gera ir daryk viską, ką pasakys Sergejus.
Kas tas Sergejus?
Aš.
O tu, mieloji, esi nuostabiai kūrybinga vairuotoja.
Labai jums ačiū.
-Lipk lauk. -Liaukis.
Žinot, jūsų asistentas perdavė mums visus jūsų pageidavimus,
tad džiaugiamės, jog priimsime jus.
Džiaugiamės.
Nagi, mes jums padėsime.
-Jis perspėjo mus. -Taip.
Liaukitės... Nagi.
Aš nesikandžioju.
Tik jei gražiai paprašysit.
Varge. Jums tikrai reikia mūsų pagalbos.
Ir skubiai.
Užjaučiu dėl netekties.
Nemanau, kad man pavyks apsirengti.
Pavyks.
Tai - moteriškumo esmė.
-Pati tokią nešioju, tik žalios spalvos. -Taip.
Jaučiuosi, lyg turėčiau palaiminti kieno nors kapą.
Jūsų kūnas...
Mane apėmė lengva panika, nes negaliu paliesti savo pačios rankų.
Ir nereikia.
Mes jau nieko nebepadarysime.
Jūs tik sugadinate vaizdą.
-Štai taip, šitaip. -Ne.
Mes dirbame. Padarome darbą.
Taip.
Taip. Nedidelis pastebėjimas.
Ant rankų jūs užsimovėt kelnes.
-Bet man gražu. -Man labai patinka.
Jūs juokinga.
Tai - ne drabužiai.
Primena skulptūrą, į kurią aš turiu pavirsti.
Dieve!
Žinai, kiek kainuoja?
Niekas neturėtų tiek kainuoti. Drabužiai neturėtų šitiek kainuoti.
Niekas, kas neturi ratų, sienų ir durų,
neturėtų šitiek kainuoti.
Žinoma, bet pinigai - tik apgaulė, kuriai žmonės suteikė vertę.
Iš tiesų planetoje resursų pakanka visiems,
tik jūs, begalviai, nesugebate jų tinkamai paskirstyti.
Jei galėčiau, paskirstyčiau.
Tikrai?
Rodos, pasaulyje yra daugybė problemų,
ir kaip tu jas išspręstum?
Pirmiausia, pasirūpinčiau, kad visi gautų padorias algas,
o tada siekčiau rasinės ir lyčių lygybės.
Tada pamėginčiau sudaryti sąlygas neturtingiesiems.
Ir panašiai. Tiek daug galėčiau padaryti.
Gerai, man patinka.
Filantropė Kerol. Samarietė.
Kuri pakeis pasaulį.
Žinai, ką? Taip ir padarykim.
Ką padarykim?
Prieš šešias sekundes ėmei vadovauti Kerol Piters fondui -
filantropiniam fondui, siekiančiam ekonominės ir socialinės lygybės.
Dieve. Tikrai?
Nelegaliose sąskaitose radau du bilijonus dolerių
ir pervedžiau juos į tavo fondą.
Dieve. Tu pasakei „bilijonus“?
„Bilijonus“? Iš raidės „b“?
Iš raidės „b“? Tikrai „bilijonus“?
Kaip „b“? Kaip „Bobelinė“? Ar Bertas Bakarakas?
Taip, „B, B, B“.
Dievulėliau.
Radote kašmyrinius botus?
Tikiuosi, ne.
Taip.
Rodos, radau.
Šitaip ilgai rengiasi.
Ei, rodos radau kažką panašaus į drabužį.
Jums patinka?
Tikrai patinka. Ačiū.
Valio!
Ačiū. Buvo labai grobikiška ir informatyvu.
Dabar atrodote nebe taip keistai.
Tikras komplimentas.
Ačiū už jūsų laiką ir pastangas!
Kalba Juodasis vanagas. Patvirtinu, kad matau objektą.
Objektas juda gatvėmis į šiaurę, šiaurės vakarus.
Baigiau.
Būtent to mums sakė nedaryti.
KIBERNETINIO VALDYMO CENTRAS
DŽORDŽO NAMAS
Štai. Tu pasiruošusi.
Metas grįžti į Džordžo malonę.
Kokia nesąmonė.
Kerol, tu gali. Eik ten
ir pakviesk jį kavos su pyragėliais ar ką jūs, žmonės, ten valgot.
Norėčiau tave apšviesti, kad kava ir pyragėliai...
Jie kaip...
Žmonių virškinimo sistemai tai nelabai patinka.
-Lipk iš automobilio, Kerol. -Gerai jau.
Ačiū.
Dieve! Padėkit!
Nesipriešink.
-Nesipriešink. -Džordžai! Padėk!
Džekai, varom.
Ei.
Dieve. Neskriauskit manęs.
Mes jūsų neskriausime, panele Piters.
Aš - agentas Džekas Donahju. Čia - agentas Čarlzas Kaiperis.
Iš Nacionalinio saugumo.
Užduosime kelis klausimus, susijusius su jūsų bendravimu su DI.
-Mane suimsite? -Ne.
Tik pasikalbėsime.
Vadinate tai pokalbiu?
Uždedate žmogui ant galvos maišą ir įmetate į mikroautobusą?
Tai buvo geriausias būdas, kokį galėjome sugalvoti, kaip jus ištraukti.
Aš nieko blogo nepadariau.
Niekas ir nesako, kad padarėte.
Tik situacija - išties unikali.
Ką galite papasakoti apie DI?
Ką jis jums pasakė?
Sakė, jog nori mane stebėti, kad geriau suprastų žmoniją.
Iš kur žinote, kad tai - jis?
Na, nežinau.
Bet jis... Jis kalba Džeimso Kordeno balsu.
To Džeimso Kordeno? Kuris veda pokalbių laidą?
Jis dar vaidino filmuose ir teatre.
Yra laimėjęs „Tony“ apdovanojimą.
Žinoma. Už spektaklį Vienas žmogus, du šeimininkai. Puikus darbas.
Nemačiau.
-Verta pažiūrėti. -Žinau.
-Dabar negaliu to padaryti. -Taip, per vėlu, bet...
Gal rasite kokį nelegalų įrašą.
Gal grįžkime prie pokalbio.
-Prašau, Džekai. -Taip, žinoma.
Kodėl jūs?
Neįsižeiskit,
bet jūs neatrodote kažkuo ypatinga.
Žinot, ką? Įžeidėt.
Jei sakot „neįsižeiskit“, o paskui pasakot kažką tikrai įžeidžiančio,
tai įžeidimas nedingsta.
Galvojau, sušvelninau situaciją.
Jis sakė, jog nori stebėti vidutinį žmonijos pavyzdį.
Tai iš esmės tapote jūrų kiaulyte?
Aš - ne jūrų kiaulytė!
Jums patiktų, jei išvadinčiau jus jūrų kiaulytėmis?
Nelabai.
Esu alergiškas jūrų kiaulytėms, tad man visai nepatiktų.
Ko nori tas DI?
Jis nori stebėti žmoniją ne šiaip sau.
Sakė, jog nori nuspręsti,
išsaugoti, pavergti ar sunaikinti žmoniją.
Ateinančias tris dienas jis mane stebės ir priims sprendimą.
Tris dienas?
Jis paminėjo būtent tris dienas?
Manau, taip.
Aš neužsirašinėjau. Su manimi ėmė kalbėti skrudintuvas.
Mano klientė daugiau neatsakinės į klausimus.
Ir viskas, ką ji pasakė, negalės būti panaudota teisme.
Ne, čia - Džeimsas Kordenas.
Galite vadinti mane Superprotu.
Niekaip aš tavęs nevadinsiu.
Laikykitės tvarkos. Arba būsite suimtas už nepagarbą teismui.
Čia garsas iš laidos Įstatymas ir tvarka?
Ši patalpa yra visiškai slapta.
Kaip čia patekai?
Leisiu užduoti klausimą, nes noriu pažiūrėti, kur jis nuves.
Tačiau vaikštote plonu ledu, advokate.
Liaukis!
Ko tu nori?
Ir kodėl seki panelę Piters?
Na jūs ir nuobodūs.
Kodėl nenorite pamėgdžioti Įstatymo ir tvarkos?
Kaiperi, žinau, kad matei beveik visas serijas.
Ir kas? Man labai patinka Džeris Orbakas.
Ir aš dievinu Džerį Orbaką.
Užteks kvailioti.
Pasakyk. Kokie tavo ketinimai?
Būm. Štai kaip reikia ištarti kapitono Kirko žodžius.
Drąsiai ir su pasitikėjimu.
Eime, Kerol.
Turime nebaigtų reikalų.
Meilės reikalų.
Niekur tu jos neišsivesi.
Gali būti, kad pastarąsias 12 minučių leidau į šias patalpas dujas.
Tad jei žengsite dar vieną žingsnį,
viskas galbūt išlėks į orą.
Kerol, eime.
Lik su mumis. Jis - pavojingas.
Nežinau, kur išėjimas.
Man užmovė maišą ant galvos.
Į kairę.
Mano kairę ar tavo kairę?
Aš neturiu kairės, Kerol.
Tavo kairę.
-Ten? Gerai. -Pasakykite savo vadovams,
kad nebandytų kištis ir trukdyti.
Paskutinis įspėjimas.
Kerol, automobilis laukia.
Gerai.
Darote klaidą, panele Piters.
Taip ir leisime jai išeiti?
Turbūt. Mums neleido pajudėti.
Manai, tikrai prileido dujų?
Užuodi, tiesa? Juk galima jas užuosti.
-Aš jau eisiu. -Gerai.
Tu mėgdžioji dujų garsą.
Dujų sprogimas!
-Jis pasakė, tad... -Jis tik pasakė „dujų sprogimas“.
Ar ne...
Nori, kad su Džordžu viskas būtų gerai?
Klausyk, man tavęs vertėtų labiau bijoti?
Labiau, nei dabar bijau.
Vyriausybė įsitraukė...
Manau, tavo ketinimai - geri,
bet nežinau, reikia gerai apgalvoti.
Jei nori, gali jaudintis.
Bet iš tiesų turėtum galvoti apie tai,
ką sakysi Džordžui, kai jį susitiksi.
Džordžas, taip.
Tai mes vėl važiuojame į jo namus?
Ne. Jis - parduotuvėje.
Žinau, kad netyčia jį susitiksi kažkuriame skyriuje.
Jis išmes iš rankų avokadus.
-Tu pasilenksi ir juos pakelsi. -Dievulėliau.
Bus toks romantiškas pasimatymas, kaip filme.
Džordžas.
Jam visad patiko sūris.
Atvažiavom.
Nepasiduok. Tiek toli nuėjai.
Pirmyn.
Laimėk su „Lieknučiu“.
Patylėk.
LIEKNUTIS!
Ką apie tai manai?
Man reikia 20.
Džordžai.
Dieve. Kerol?
Kaip netikėta!
Nuostabiai atrodai.
Persistengiau su apranga.
Turiu galvoje...
Mane staiga išvežė
į vyriausybinį renginį,
o tada turėjau pasiimti
savo migdolų sviestą.
Tai kaip laikaisi?
Gerai. Tikrai gerai. O kaip tu?
Taip, aš irgi gerai. Atėjau apsipirkti...
Pritrūkau šiukšlių maišų, nuostabu.
Pirksiu dvigubus, nes trigubų man nereikia.
Aš ne koks Rokfeleris. Supranti?
Taip.
Ką dar veiki?
Tikrai ne tik perki šiukšlių maišus.
Ne.
Na, man viskas gerai. Išvykstu į Airiją.
Dievulėliau! Kada?
Išvažiuosiu po trijų dienų.
Gyvensiu ten mažiausiai metus.
Gavau stipendiją.
Dievulėliau. Gavai.
Kaip tau skamba „pripažintas kūrybinio rašymo vizituojantis profesorius
Švenčiausiosios Trejybės koledže, Dubline, Airijoje“?
-Skamba puikiai. -Tikrai?
Labai pretenzingai.
Tikrai?
Akcentas.
Pamenu, kai rašei prašymą į tą poziciją...
Taip.
Ir tau patinka „Guinness“ alus.
Patinka „Guinness“ alus.
Tai linksmai atšvęsk.
Tai jau tikrai.
Planavau iš pradžių išgerti
šiek tiek balto „Sauvignon“ vyno
ir suvalgyti krekerių be glitimo.
Tai dabar netoleruoji glitimo?
Ne. Tik nevalgau dėl viso pikto.
Dėl viso pikto.
Atsarga gėdos nedaro.
Ir aš taip sakau.
Kažin, ar šitaip rimtai atšvęsi.
Gal galiu pakviesti tave vakarienės
ar pavaišinti gėrimu?
Kad būtum pasiruošęs šturmuoti barus...
Nenoriu pasakyti, kad airiai daug geria, bet jie linkę pašvęsti, tad...
Labai miela.
Bet atsisakysiu.
Atleisk.
Viskas gerai.
Suprantu.
-Suprantu... -Ei, aš...
Buvo smagu tave pamatyt.
Ir man.
Buvo tikrai...
Atrodai tikrai laiminga.
Taip. Tu - irgi.
Buvo smagu tave sutikti.
-Taip, ir man. -Taip.
Sėkmės.
Taip, tau irgi.
-Sveikinu su pasiekimais. -Ačiū.
Buvo likę tik maži vežimėliai.
Tu - aukštas.
Žiūrėk, kad išeinant tavęs nenuskenuotų.
Nes atrodau kaip brūkšninis kodas.
Kur susiruošei? Grįžk atgal.
Dieve. Dink iš ten.
Nepasiduok. Tiek toli nuėjai. Pirmyn.
Gyvenk nesigailėdama. Būk nugalėtoja.
Aš jį išgąsdinau. Pati išsigandau.
Važiuosiu namo.
Nemanau, kad jį išgąsdinai.
Matei, kaip jis palietė tavo plaukus?
Truputį susinervinau, kai jis tą padarė.
Kerol, Džordžas po trijų dienų išvažiuos.
Tai - paskutinis tavo šansas.
Gerai, pamėginsiu.
Nepalik migdolų sviesto.
Sumokėsiu už jį vėliau.
Nešiukšlink.
Galėtum ir padėti man.
Nepasiduok dabar. Pirmyn.
Laimėk su „Lieknučiu“.
Pasitrauk, moterie, čia - šiukšlė. 30 gramų proteinų?
Nereikia.
Draugui.
Nenorėjau būti įkyri. Tik...
Norėjau tau pasakyti,
kad prieš tai labai keistai pasikalbėjome,
aš neketinau pakviesti tavęs į pasimatymą,
kad žinotum, ir aš...
Negaliu ir nedaryčiau to.
Tik pagalvojau,
kad du žmonės, kurie vienas kitą puikiai pažinojo
ir ilgai vienas kito nematė,
galėtų pasikalbėti, nes vienas iš jų - išvažiuoja.
Tik pasakiau tą labai keistai,
tad atsiprašau.
Tai nekalbam apie pasimatymą?
Nieko panašaus.
Geriausiu atveju tai bus verslo susitikimas.
-Kaip du pažįstami... -Taip.
...aptariantys verslo reikalus?
Galiu atsinešti lentelių ir grafikų.
Pakalbėsim apie ketvirtojo ketvirčio reikaliukus.
Pasidalinsim žiniomis iš biuro?
Sunkiai dirbam ar beveik nedirbam?
Dar ne penktadienis?
Pirmadieniai, ką?
Sąskaitas rašom, duonos neprašom.
Dirbi mafijai?
Jei darai, daryk gerai.
Šitokių nebuvau girdėjusi.
Žinai, gerai.
-Tikrai? Gerai. -Taip, o kodėl ne?
Gerai, atvažiuosiu tavęs paimti.
Atvažiuosi manęs?
Gal aš vis dėlto - Rokfeleris.
Kada atvažiuosi?
-19.00 val. -19.00 val.
Labai tinka verslo susitikimui.
-Ir aš taip galvoju. -Dabar, jei leisi,
eisiu ieškoti kelioninio šampūno.
Pasimatysim šįvakar.
Elkis su savimi kaip su prekės ženklu.
Kerol, tau pavyko!
Tau sekasi meilėje.
Mes laimėjom. Taip!
Labai tavimi didžiuojuosi.
Išėjo geriau, nei galėjau įsivaizduoti.
-Nereikia. -Koks skirtumas?
Pašok su manim.
Juk taip žmonės parodo džiaugsmą?
-Eisime į nepasimatymą! -Taip!
Viskas.
Ar taip jaučiasi Beyonce?
Prašom!
Važiuojam, kol Džordžas nepamatė.
Džordžas ir vėl uosto šiukšlių maišus.
Ar nervinausi? Taip, truputį nervinausi.
Bet viskas praėjo tikrai...
Rodos, praėjo tikrai tikrai gerai.
Žinoma.
Tau beveik neįmanoma atsispirti.
Trūksta tik vieno dalyko.
Dieve. Kaip man patinka šis rajonas. Ką mes čia veikiame?
Čia - tavo naujas namas. Casa de Kerol.
Ką?
Ne, aš negaliu sau leisti...
Dieve. Tu nupirkai man čia namą?
Jei laikai penthausą namu, tuomet - taip.
Laikau.
Dieve. Link mašinos ateina vyras.
Sveiki, panele Piters, aš - Viktoras, jūsų namo valdytojas.
Sveiki, Viktorai.
Sveika atvykusi į savo apartamentus.
Ačiū.
Turiu pasakyti, panele Piters,
jūsų komanda mus šiandien kaip reikiant pavarinėjo.
Tikiuosi, įvertinsite mūsų darbą.
Neabejoju, jog puikiai jį atlikote.
Po galais!
Vaje...
Ši vieta - nuostabi.
Tai jau tikrai.
Užpildėme šaldytuvą bei sandėliuką pagal jūsų nurodymus.
O labai mieli žmonės iš butiko sutvarkė jūsų spintas.
Ir, kaip pageidavo jūsų komanda,
visa patalpa buvo įrengta su naujausiomis technologijomis.
Įskaitant patį didžiausią televizorių, kokį turėjau nemalonumo pastatyti.
Juokauju. Bet ne visai.
Jis labai sunkus, bet neabejoju, kad vaizdo kokybė - puiki.
Taip, visko čia tiek daug.
Jei dar kuo galėčiau padėti,
būtinai sakykite.
Mano telefoną rasite kontaktų sąraše. Jūsų komanda tuo pasirūpino.
Neįsivaizduoju, kaip.
Ir viskas normalu. Viskas gerai.
Taip dabar tvarkomi reikalai.
Tad drąsiai man skambinkite.
-Gerai. -Gerai.
-Geros jums dienos. -Jums irgi.
-Ačiū, Viktorai. -Nėra už ką.
-Puikiai padirbėjote. -Ačiū.
Kada tu spėjai?
Šiandien. Kol tu puošeisi ir buvai su maišu ant galvos.
Apie žmones galiu pasakyt tiek -
turint pakankamai motyvacijos ir pinigų,
viską galima padaryti per kelias valandas.
Tai...
Tai - nuostabu.
Nuostabūs apartamentai, tik man viso to nereikia.
Bet argi su apartamentais, pinigais ir drabužiais
nebūsi patrauklesnė Džordžui?
Ne, tam Džordžui, kurį prisimenu,
nerūpėjo prašmatnūs apartamentai ar brangūs batai.
Nelabai suprantu.
Gal tu sudėtingesnė, nei galvojau.
Tai - komplimentas?
Ei, nepamiršk rezervuoti stalelio.
Nusiprausk ir gražiai apsirenk.
Gerai.
Turbūt apsirengsiu tą naują mėlyną suknelę.
Sprendžiant iš tavo mylėjimosi istorijos...
Džordžas negali atsispirti raudonai spalvai.
Raudona labiau tinka kasdienei verslo aprangai,
tad apsirengsiu raudoną.
KEROL PENTHAUSAS
KIBERNETINIO VALDYMO CENTRAS
Ši patalpa - ypatingai įslaptinta.
Ji - niekam nežinoma ir saugi.
-Direktore Taison? -Ponia prezidente,
išanalizavę įvairius strateginius, tačiau įdomius scenarijus,
vis tiek manome, kad operacija „Sachara“ yra geriausias pasirinkimas.
Tad ne tik negalite įvykdyti šio plano,
bet nė nežinote, ar apskritai pavyks?
Ponia prezidente?
Kol kas tai - vienintelis planas, kuris suveiks nuotoliniu būdu.
Atsiprašau, kas jūs?
Denis Karuso.
Jis - DI specialistas, pirmasis užmezgęs kontaktą su esybe
ir pastebėjęs grėsmę.
Laba diena, ponia prezidente.
Labai jums žaviuosi. Labai.
Ačiū už palaikymą.
Išanalizavome visus nenumatytus atvejus, ponia prezidente.
Didelė tikimybė,
kad tai yra vienintelis planas, kuris gali suveikti.
Pasakysiu savo kolegoms tiek čia,
tiek visame pasaulyje,
kad iki šiol labiau mėgstu sulenkiamus telefonus,
tad prašyčiau viską paaiškinti man kaip neišmanėlei, kokia ir esu.
Ne, nieko panašaus. Jūs tikrai ne neišmanėlė.
Jūs - kaip klasikinio vyno butelis.
Vintažinis.
Išorėje - galbūt dulkėtas, bet...
Atsiprašau. Gal grįžkime prie reikalų?
Taip.
Dar nė karto nepristatinėjau, tad atleiskite, kad nervinuosi.
Aš, na, tai - pirmas kartas...
Truputį...
Per daug.
Gerai.
Nusirengsiu megztinį, nes...
Mano ženklelis. Jums nekyla bėdų su ženkleliais?
Nes manasis nuolat nukrenta.
Pagamintas Kinijoje.
Atsiprašau. Atleiskit.
Taip, ponia, pone, nebegaišinsiu jūsų ir pristatysiu operaciją „Sachara“.
Nuo Kinijos atjungsime ar sunaikinsime visas elektros ir duomenų jungtis.
Per ateinančias dvi dienas
užtemdysime Žemę ir užspausime DI į kampą.
Paliksime vienintelę galimybę - apsigyvent duomenų centre Sietlo pakraštyje.
NAP DUOMENŲ CENTRAS
Nutrauksime jungtis, ir DI bus izoliuotas.
Jis bus patalpintas pilnai kontroliuojamoje aplinkoje.
O kaip žinios? Socialiniai tinklai?
Prasidėjus atjungimui, žmonės ims panikuoti.
Mūsų kosminė agentūra ruošia pranešimą
apie milžinišką saulės žybsnį, pasieksiantį mūsų planetą.
Jei visi galvos, kad elektra trumpam dingo dėl radiacijos,
panikos nebus.
Tariamės su visais socialiniais tinklais,
kad jie įkeltų netikras žinias ir nukreiptų dėmesį...
Mes tikrai sugebėsime sumažinti triukšmą.
Gal ir gerai - man nereikės pirkti naujo telefono.
Generole Gomezai, Jungtinės Amerikos Valstijos uždega jums žalią šviesą.
Sėkmės ir gero kelio.
Ačiū, ponia.
Eime.
Deni?
Taip.
-Ponia prezidente, ar galiu pasakyti?.. -Deni?
Norite, kad eičiau kartu?
Buvo... Taip negalima.
Buvo malonu, ponia prezidente.
Tik norėjau pasakyti, kad ta mėlyna spalva ir jūsų akys...
Ta Jungtinės Karalystės mėlyna spalva
taip sušvelnina...
-Deni? -Taip, gerai.
Tai - ne kasdienė verslo apranga!
Teks man apsirengti švarką.
Aš persistengiau su apranga.
Aš jau susipakavau visus savo diržus!
Galiu nusiplėšti rankovę ar išsivolioti purve, jei tai padės.
Buvau su marškinėliais.
Dieve.
Tavo stebuklingas kavos aparatas. Aš tau jį padovanojau.
Aš jo neimsiu.
Ten - kitokios rozetės.
Be to, jie geria tik arbatą, tad...
Nors arbata tėra purvinas vanduo...
Taip, būtent.
...įpiltas į puodelį.
Tu tikrai išvyksti po trijų dienų?
Taip, tiksliau, dviejų, jei neskaičiuosime šiandien.
Jau praėjusį penktadienį buvau nuvykęs į oro uostą - sumaišiau penktadienius.
Man čiuožia stogas.
Bet tau labai patinka oro uostai...
Tai - vartai į pasaulį, vartai į fantaziją.
Gražiai atrodai.
Šita?
Pirkau per išpardavimą,
beveik nieko nekainavo.
Po vakarienės turbūt ją išmesiu.
Tu irgi gražiai atrodai.
Man skambina.
Draugas padėjo rezervuoti...
RIŠK KALBAS! REZERVACIJA PO 20 MIN.
Kur mes važiuosim?
TAI - "YPATINGAS" RESTORANAS
Į labai ypatingą restoraną.
-Ypatingą restoraną? -Taip.
Nuo kada vaikštai į ypatingus restoranus?
Esu klasiška moteris.
Visada buvai klasiška moteris.
Turiu užrakinti duris.
Taip, atleisk.
Nuostabu.
Nieko neišmanau apie automobilius, tačiau, rodos, šitas - tikrai geras.
Taip, tik kartais jis elgiasi...
-Važiuojam? -Taip, važiuojam.
Tuoj važiuosim.
Užvesti.
Nemoki užvesti savo automobilio?
Žinoma, moku.
Tik man labai patinka valdymas balsu.
Užvesti.
Būtų gerai, jei galėčiau pasakyti: „Nagi, automobili. Padėk man.“
Užvesti variklį.
Užvedimas. Aktyvuoti.
Degimas.
Tikrai viską gerai darai? Užvedimas.
Tu turbūt patinki mano automobiliui.
Gal jau važiuokim?
„MAS O MENOS“ PUIKUS MEKSIKIETIŠKAS MAISTAS
„Mas O Menos“?
Juokinga.
-Taip. Pameni? Mūsų pirmasis pasimatymas. -Taip, pamenu.
Valgėme iš vienos lėkštės,
-nes visai neturėjome pinigų. -Neturėjome pinigų. Visiškai.
Ypatingas restoranas. Suprantu.
Pagalvojau, bus smagu ir ironiška.
Ateiti čia apsirengus kasdiene verslo apranga
į nepasimatymą.
-Taip, ironiška. -Tikrai?
-Taip, eime vidun. -Taip, eime.
Gerai tu čia.
Taigi, mano žmona man sako: „Renkis šitą. Gerai atrodo.“
Sakau: „Taip.“
-Štai. -Taip.
Ji nusimano apie madą.
O, sveiki.
Sveiki.
Esame užsisakę stalelį Piters vardu.
Panele Piters!
Kaip džiugu vėl jus matyti „Mas O Menos“.
Ir poną Čerčilį, sveiki, señor.
-Eikite paskui mane. -Ačiū.
Užsakydama stalelį turėjau pasakyti mūsų abiejų pavardes.
-Veskite mus. -Jis mus veda.
Stalelis - ten?
Ne.
Ne, mes susitikome ne pašokti.
-Susitikome ne pašokti. -Tai - verslo susitikimas.
Verslas. Kasdieniai reikalai.
Šokėjų - pilna salė. Muzikantai groja, kad pašoktumėt.
Gerai. Manau, negausim valgyt, kol nepašoksim.
Ne, gerai, ačiū.
Mirštu iš bado, tad greitai pašokim, gerai?
Gerai.
Persistengiau su apranga. Pati kalta.
Jis šoka su mumis?
-Pamėginkime eiti ten? -Taip.
-Tyliai, ramiai... -Gerai, eisime tenai.
-Eikime tenai. -O jis greitas.
-Stebi mus kaip vanagas. -Eisime ten. Eime.
Jie ten dviese.
-Dieve, jis - kaip bulius. -Taip.
Be reikalo apsirengiau raudonai.
Gerai, pasisukam.
Taip.
Tu gi puikiai šoki.
Su pasisukimais.
Jau išalkote?
Taip, labai išalkome.
Palydėsiu jus iki stalelio.
Atsiprašau dėl suknelės.
Viskas čia taip pasikeitę.
Nebematyt mirusių tarakonų.
-Štai kas! -Taip. Na, tai gerai.
Puikiai tinka pašnekesiui.
O kodėl mums reikia pasikalbėti?
Na...
Tiesiog,
aš iš tiesų niekad ir nepapasakojau
tau
visos istorijos.
Suprantu, kad išsiskyrėme per mane,
nė nesuprantu, kodėl, atrodė, kad turiu tapti
kažkuo kitu, daryti kažką kita,
na, nežinau, išgelbėti pasaulį ar...
Nežinau, ir tiesiog...
Man atrodė, kad tai - svarbiau už mus.
Pagalvojau, kad turėtume susitikti,
kad galėčiau atsiprašyti,
tikrai labai atsiprašau.
Viskas gerai.
Aš kasdieniškai versliškai priimu tavo atsiprašymą.
Nes esi vertas...
Ko vertas?
...geresnio žmogaus.
Esi vertas geresnio žmogaus, nei aš tuomet buvau.
Dėl to daugiausiai ir pykomės, tiesa?
Žinai, tiesa ta, jog geresnio žmogaus už tave aš nesutikau.
Vis dar.
Esmė - dar.
-Esi žaidėjas. -Būtent.
Esu aukštas ir auksinis.
Dėviu velvetinius švarkus. Lengvas gyvenimas.
Ypatingai porai - pagaminau specialiai jums.
-Ačiū. -Skanaus.
Jis - su velvetiniu švarku.
Ką gi, ačiū, kad atsiprašei.
Man tai - svarbu.
Bet aš netrukus išvyksiu
ir pradėsiu naują žavingą europietišką gyvenimo būdą.
Nebuvau girdėjusi apie žavingą gyvenimą.
Taip. Nuo šiol dėvėsiu įmantrius apatinius.
Bet šįvakar nieko nesigailėsiu.
Už nesigailėjimą ir airiškus nuotykius.
Negaliu nuryti.
Kas čia vyksta?
Jie mums rodo išskirtinį dėmesį.
Ne, manau jie taip elgiasi su visais.
Taip, čionai.
Tikrai taip manai?
Nori pasakyti, salmonelė blogiau už listeriją?
Ne. Noriu pasakyti, kad jei apsinuodysime maistu,
mieliau kentėsiu nuo listerijos nei nuo salmonelės.
Nes nuo listerijos antibiotikų yra, o nuo salmonelės - ne.
Aišku, bet tada susitarkim - nuo maisto mes tikrai apsinuodysim?
Taip, šimtas procentų.
Valgėme E. coli skonio gvakamolę.
Džiaugiuosi, kad šiandien susitikome parduotuvėje.
Kaip netikėta, tiesa?
Neįtikėtinas sutapimas.
Man pasisekė.
Man irgi.
Gal aš tau rytoj paskambinsiu?
Aš gal atsiliepsiu.
Noriu pasakyti, aš tikrai atsiliepsiu.
-Labanakt. -Labanakt.
Ar žmonės, norėdami sužavėti vieni kitus, paprastai kalba
apie apsinuodijimą maistu ir virškinimo problemas?
Ne. Gal galim važiuoti?
Ne, Kerol.
Ar tokie romantiški pasisėdėjimai paprastai nenuveda prie intymesnių dalykų?
Dieve. Aš su tavim apie tai tikrai nekalbėsiu.
Tu juk nieko neišmanai apie žmogiškus santykius.
Jo kūno temperatūra pakilo beveik dviem laipsniais,
o vyzdžiai išsiplėsdavo 25 %, kaskart, kai jis į tave pažvelgdavo.
25 %, tikrai?
Tai - gerai ar daug?
25 % - nemažai.
Nuostabu, kad jūs, žmonės, taip greitai dauginatės.
Dieve mano. Gerai, gal?.. Važiuojam, gerai?
Atleisk, kilo mechaninių problemų.
Na, tuomet išsikviesiu taksi.
Atleisk, ir telefonas turi mechaninių problemų.
Ir visi telefonai dešimties kvartalų spinduliu.
Dieve! Negali taip elgtis.
Tačiau telefonas Džordžo namuose tikrai veikia.
Gali iš jo išsikviesti taksi.
Nežinau, kokį triuką čia...
Nedaryk taip.
Aš nieko nepadariau.
Gerai, liaukis.
-Tai - ne aš. -Gerai, žinai, ką?
-Suprantu, ką išdarinėji... -Turbūt automobilis.
Automobiliui kilo kažkokių mechaninių bėdų.
Dieve mano.
-Aš nieko negaliu padaryti. -Liaukis!
-Kerol, ne aš tą darau. Tikrai... -Per tave numečiau telefoną!
-...aš čia - niekuo dėtas. -Liaukis!
Oi. Truputį persistengta.
Bet atrodė juokingai.
Tau juokinga? Nes man - juokinga.
Kaip tu drįsti?
Negirdžiu tavęs. Garsiai groja muzika.
Štai kodėl žmonės nekenčia technologijų.
Nieko negirdžiu. Viso!
Tikiuosi, pasigausi virusą!
Taikinys alfa grįžo. Laikas - 22.44 val.
Stebėjimas pradedamas. Pirmoji komanda stebi.
Labas. Rodos, mano automobilis...
Greitai jie čia.
Tai - aistra.
Mano gyvenime taip nepasitaikė.
Aha.
Varge.
Teko pavargti su marškiniais.
Pirmiausia reikia atsisegti rankogalius.
Taip.
Ei, keliaukit į miegamąjį.
-Tiesą sakau? Taip? -Taip.
Aš nesu aistringas vyras.
-Tikrai? -Taip sako mano žmona.
Turiu paskambinti žmonai.
Tikrai? Jei maniškė atsilieptų, skambinčiau.
Kaip miela. Jie tokie malonūs žmonės.
Visai ne tokie, kaip rusų mafija
-ar serijinis žudikas, ar panašiai. -Taip, serijinis žudikas.
Malonus pokytis. Džiaugiuosi.
Iš kitos pusės, jis gali sunaikinti Žemę.
Tai jau tikrai.
Dieve mano.
-Sulaužysi žaliuzes, bičiuli. -Taip.
Man atrodo, tavo kavinukas tikrai gali būti stebuklingas.
Žinau. Jį turbūt pagamino senovės dievai.
Kaip Toro kūjį?
Arba Hobito žiedą?
Ar, kaip pasakytų orkai,
Ash nazg...
Kas tai?
Ash nazg... Kažkaip panašiai.
Dieve.
-Ką čia paistai? -Tolkieno knygos.
Dėsčiau praėjusį semestrą. Bet persistengiau.
Vaikai galvojo, kad aš - pačiuožęs. Žinai, ką?
Nusivešiu jį į Airiją. Persigalvojau. Tai kas.
Žinai, minutėlę buvau pamiršusi,
kad po kelių dienų išvažiuosi.
Manei, kad dėžes sudėliojau, kurdamas išskirtinį stilių?
Nieko šiandien nedaryk.
Aš tau vėliau padėsiu susipakuoti daiktus.
Gerai, sutarėm.
Ką norėsi veikti?
Ką tik panorėsim.
Pasakyk patį beprotiškiausią dalyką, kurį galėtume nuveikti.
Pusryčiams
noriu kinų maisto.
Nieko gero.
Palauk. O tu supratai, ką aš siūlau?
Taip.
Gerai, jei galime daryti bet ką...
Tu - Šiug Naitas?
Kaip Ferio Buelerio diena
-be mokyklos. -Taip.
-Tikrai nori kinų maisto? -Koldūnų su kiauliena. Taip.
Gerai.
Nepamiršk tos akimirkos.
JAM LABIAU PATINKA ŠIAURĖS KINIJOS AR ŠANCHAJAUS KOLDŪNAI?
Šanchajaus koldūnai? Iš kur man žinot?
-Ką? -Ką?
Kalbi su savo telefonu.
Kas ten?
-Neišlaistyk mano kavos! -Parodyk.
-Tai - mano asmeninis koldūnų... -Ką veiki su tuo telefonu, moterie?
Ketinau pasišildyti koldūnus iš šaldiklio,
bet taip - daug geriau. Ačiū tau.
Koldūnai buvo skanūs, pripažįstu,
bet koldūnai - čia. Kas dar laukia? Štai čia.
-Kas? Ką nori pasakyti? -A, čia.
-Laukia daugiau? -Daug daugiau.
Staigmena.
Palauk.
-Štai kaip atrodo kimštos žarnos. -Ne, nereikia.
Neįtikėtina.
Ei, pone, kas čia?
-Taip, pone. -Kas čia?.. Kiaulės šnipas?
REIKIA NUOSTABIŲ BILIETŲ
-Kiaulės kojos? -Kiaulės kojos.
IEŠKAU.
-Galima valgyti šnipą? -Ne, negalima.
Tikrai? Tu tokios kūno dalies neturi.
-Kuri kiaulės dalis - koldūnuose? -Nežinau.
-Negerai. -Neklausinėk tokių dalykų.
PARDUOTUVĖ
VALDYMO CENTRAS
SLAPTA
Eikite paskui mane.
Kas čia, po velnių?
Eikime tolyn, ponia prezidente,
jokių kompiuterių, jokių mobiliųjų telefonų.
Esame namelyje, kuris yra visiškai slaptas,
pastatytas Faradėjaus narvo principu, blokuoti visi elektromagnetiniai signalai.
Tai kaip koordinuosime didžiausią pasaulinę operaciją?
Puikus klausimas, kaip visad, ponia prezidente.
Sakyčiau, padarysime tai senoviniu būdu.
Ačiū, kad atvykote, ponia prezidente.
Kaip tik ruošėmės kalbėti apie misiją.
6.00 val. GMT laiku operacija „Sachara“ prasidėjo Kinijos Sindziango provincijoje.
Elektrinės ir telefonų linijos buvo neutralizuotos.
Per paskutines penkias valandas
atjungimas plinta į rytinius ir vakarinius regionus,
įskaitant dalį Indijos ir Rusijos.
Visi prisitaiko prie techninių apribojimų.
Koordinavimas vyks tik mechaniškai.
Nenaudosime transporto priemonių, pagamintų vėliau nei 1981 m.
O kaip sekasi blokuoti civilinę informaciją?
Niekas nenutekėjo?
Kol kas - niekas.
Istorija apie saulės žybsnį tiko.
DI apie tai nieko nežino?
Sunku pasakyti,
tačiau mūsų stebėsena rodo mažą nervinio tinklo aktyvumą.
Tai reiškia?
Kad mūsų operacija galbūt pavyks.
Labai jums ačiū.
-Raudona valtis! -Nagi! Žalia!
-Raudona valtis! -Žalia valtis! Ne!
Laimėjo raudona valtis.
Sveikinu tuos, kurie pasirinko raudoną valtį.
Jei pasirinkote žalią arba geltoną,
tuomet, deja, teks paprašyti jūsų išeiti.
Džeimsas Kordenas. Tavo bičiulis.
Valio sportui.
-Jis - visai nieko. -Tu jį myli.
Kaip tau pavyko gauti bilietus?
Ir dar geriausiose vietose.
Turiu draugą technologijų versle,
jis gali gauti kokius tik nori bilietus.
Draugą technologijų versle?
-Panele Piters? -Taip.
Atėjo svečias.
Sveiki. Girdėjau, esate tikri „Mariner“ gerbėjai.
Dievulėliau.
Ką tu padarei, Kerol Vivian Piters?
Pone Kenai Grifi Jaunesnysis, esu didžiausias jūsų gerbėjas, pone.
Vadink mane Kenu, Džordžai.
-Jis žino mano vardą. -Žinau.
Sveiki, Kenai, aš - Kerol.
Sveika, Kerol. Norėjau padėkoti už fondo paramą.
Tie pinigai labai padės vaikams.
Na, jūs tiek daug padedate bendruomenei, ir mano...
Fondas, kuriam dirbu, norėjo užtikrinti, kad gautumėte paramą.
Tai jūs tikrai esat „Mariner“ gerbėjai?
Turiu jūsų šalmą.
Man jo nebereikia. Gali ir toliau turėti.
Jis - tikras linksmuolis. Nė neįsivaizdavau, kad jis toks.
Galiu kelis padavimus pažiūrėti su jumis?
Dieve mano, aš tave myliu! Esi mano didvyris. Taip.
Žmonės, aš stebėsiu žaidimą su Kenu Grifiu Jaunesniuoju!
Kenas Grifis Jaunesnysis.
Ateik, sėsk. Prašau sėsti.
Atnešti ko nors išgerti? Limonado, alaus, dar ko?
Ne. Bet jei turi kepurėlę ar dar ką nors,
mielai pasirašysiu.
Kepurės. Kerol, einu nupirksiu kepurių.
Aš nupirksiu.
-Tikrai? -Taip.
Ačiū. Gerai, aš liksiu čia.
-Gerai. Aš nupirksiu. -Ačiū.
Galime nusifotografuoti?
-Taip. -Tikrai? Galima?
Gerai, šypsokitės! Nagi.
-Galiu pažiūrėti? -Taip.
Nuostabu. Gal dar vieną su žmonėmis fone?
-Taip. -Gerai.
Gerai, šypsomės.
Ties trimis. Vienas, du, trys, „Džordžas - nuostabus“.
Puiku.
Vaje, koks tu fotogeniškas.
Galiu paklausti apie 1995 m. atkrintamąsias?
Turbūt kalbėjai apie tai milijoną kartų,
bet ką galvojai, stovėdamas pirmojoje bazėje, kai Edgaras atbėgo
-į vienuoliktą? -Pataikyk.
Dieve mano!
Mudu su Kenu Grifiu Jaunesniuoju puikiai sutariame!
-Dieve. -Panele Piters, galima minutėlei?
Pasitraukit nuo manęs!
ATSIPRAŠOME
Atstokit nuo manęs!
KUR TAVO TELEFONAS?
Pas Džordžą.
Netrankyk man į krūtinę.
Žinot ką! Nustokit mane grobti!
Jis juk perspėjo, kad nesekiotumėt paskui mane.
Ir kodėl mes - vyrų tualete?
Stadionų tualetai - technologijų mirties zonos.
Čia - saugiausia vieta.
Net tavo draugužis DI tavęs čia nerastų.
Jis man - ne draugužis, aišku?
Mes gerai sutariame? Taip. Na...
Bet ar mes - draugai? Nežinau. Na...
Mes - ne draugai.
Panele Piters, šiuo metu
visame pasaulyje vykdomas veiksmų planas, sulaikysiantis DI.
Ką tai reiškia? Ką jūs darote?
Išjungiame pasaulį.
Elektrą. Duomenis.
-Atjungiame pasaulį. -Kodėl?
Rytoj vakare
DI bus uždarytas į serverį Sietlo pakraštyje.
Kodėl jūs manote, kad jis nori sunaikinti pasaulį?
Tai - ne „jis“.
Gerai, puiku. Bet iš kur žinote, kad jis neišgelbės pasaulio?
Jis tikrai nenori išgelbėti pasaulio, panele Piters.
Tuo mes neabejojame.
Jūs nežinote.
Kerol, reikia, kad atliktum savo užduotį.
Dedam visas viltis į tave.
Svarbiausia - neišsiduoti.
Niekam, net ponui Čerčiliui.
O ką pasakyti Džordžui?
„Tuoj ateis pasaulio pabaiga. Gerai praleisk laiką Airijoje“?
Nevelkite jo į visa tai.
Jei bendraujant su objektu pasirodys,
kad jis žino, ką mes darom,
spustelk keturis kartus šitą.
Kas tada nutiks?
Laimėsime laiko.
Galbūt išgelbėsi pasaulį.
Dabar nespausk.
Ir nesiruošiau spausti.
-Gerai. -Kodėl turėčiau spausti?
-Pasakėt... -Jis primena rašiklį.
Susinervinę žmonės juos spaudinėja.
Žinau, kad čia - rašiklis. Gerai, baigėm?
Tik... Būtų blogai, jei dabar nuspaustum.
Ačiū.
Gero žaidimo.
-Viskas gerai? -Stipriai trenkė.
Gerai ji čia.
Kaip tekvondo kovotoja.
Tik su aukštakulniais.
Paprastas smūgis.
Tiesiog smūgis. Paprastas.
Kenas Grifis Jaun. - nuostabus.
Jis labai mėgsta paplūdimio šlepetes.
Jo mėgstamiausias oro uostas - Pitsburgo.
Mėgstamiausias patiekalas - vištiena su parmezano sūriu.
„MARINERS“ NUGALĖJO „ASTROS“ REZULTATU 7:4
Jis nemoka čiuožti ant ledo,
keista, kad jis prisipažino, bet...
Jis taip pat turi Maiklo Džordano telefono numerį.
Jis gali paimti savo telefoną ir paskambinti Maiklui Džordanui.
Visa tai išsiaiškinai per pusantro kėlinio?
Taip, įsivaizduok, jei būtume žiūrėję visas rungtynes.
Už dar vieną „Mariners“ pergalę.
Džiaugiuosi, kad tau patiko.
Buvo nuostabu.
Ne tik smagu, diena buvo tobula.
Ką?
Tobula praėjusi diena Sietle.
Pusryčiams valgiau koldūnus.
Susipažinau su Kenu Grifiu Jaunesniuoju.
Visą dieną praleidau su tavimi.
Geriau nebūna.
Gaila, kad nebeturime daugiau laiko.
Jau ketinau maldauti, kad neišvažiuotum,
bet tada pridėjau į kelnes.
Žinai,
jei tai nebūtų Airija,
nė neturėtum prašyti, kad likčiau.
Tai - tiesa.
Manau, verčiau eisiu.
Nes jei vėl tave pabučiuosiu, praleisiu su tavim naktį.
O jei liksiu,
tuomet rytoj neleisiu išvažiuoti.
-Gerai? -Gerai.
Bet tu grįši su manimi atsisveikinti?
-Taip. -Gerai.
Ei.
Išvykstu tik metams.
Gali atskristi į Airiją manęs aplankyti.
Ne pasaulio pabaiga.
Žinau.
Ką?
Viskas įvyko taip, kaip norėjai. Nesuprantu.
Jei nori, kad neišvažiuotų, kodėl tiesiog nepasakai?
Dabar nenoriu su tavim kalbėtis.
Kerol.
...pirmasis Kinijos prezidento vizitas į JAV nuo 2017 m.
Saulės žybsniai toliau trikdo elektros tiekimą ir duomenų sistemas,
tad per Aziją ir Europą ritasi protestai.
Žmonės budi gatvėse su žvakėmis rankose.
NASA mokslininkai praneša...
Atsiliepk, Kerol.
Atsiliepk.
Palik mane ramybėje!
Gausi 1 000 dol., jei atsiliepsi, Kerol.
Kerol, lipk į automobilį. Mes viską išsiaiškinsim.
Tu iš adatos vežimą priskaldei.
Viskas dar nesibaigė, aišku?
Žinai, ką? Tau smagu?
Nes man tai - ne.
Nieko naujo nesužinau, jei jūs - ne kartu.
Elgiesi kaip mažvaikė, Kerol.
Kaip apsiašarojęs vaikelis.
Gailiuosi, kad pasirinkai mane.
Kerol Vivian Piters, tučtuojau lipk į automobilį.
Pats elgiesi kaip mažvaikis.
Kaip tu drįsti?
Kalbant apie saulę, kas čia yra su tais saulės žybsniais?
-Taip, tikrai neramu. -Taip.
-Nėra elektros. Nėra interneto. -Taip.
Didžiojoje Azijos ir Europos dalyje neveikia mobilusis ryšys.
SAULĖS ŽYBSKALIPSĖ?
Bet sutrikimai - laikini, viskas tuoj nurims kaip po lietaus.
Apie tai ir pakalbėsiu, nes lietaus tikimybė...
Supratau. Nori pabūti viena.
Juk tu žinojai, kad jis išvyksta į Airiją.
Kerol, prieš 46 val. aš tavęs paklausiau, ko labiausiai norėtum,
ir tu atsakei, nekeldama jokių sąlygų...
Įsiteikti Džordžui.
Gerai. Kodėl iš viso pasaulio žmonių pasirinkai mane?
Kerol, tu buvai ideali šiai užduočiai.
Padėjai man patvirtinti savo teoriją apie žmoniją,
esu be galo dėkingas.
Tai viskas gerai? Turiu galvoje...
Tai reiškia, kad kažką sužinojai.
Sužinojau.
Sužinojau, kad atsiradus kliūčiai, žmonės nesielgia,
kaip jiems būtų geriausia.
Ne, netiesa.
Sudariau tau visas galimybes susitaikyti su Džordžu.
Tačiau yra viena kliūtis, ir tu leidi jam išskristi.
Nieko panašaus, aišku? Aš jį palaikau.
Noriu, kad jis būtų laimingas.
Ne. Pasielgei taip, kaip elgeisi visą gyvenimą.
Jei atsiranda kliūčių, tu pasiduodi.
Kai eiti tampa sunku, Kerol bėga ieškoti išėjimo.
Visai aš ne tokia.
Negali taip apie mane sakyti.
Kai darbe tave įžeidė,
tu išėjai.
Aš ne išėjau. Norėjau pokyčių ir gavau jų.
Aštuntoje klasėje pagaliau nusikirpai kirpčiukus,
o tada išsigandai ir vaikščiojai su juosta
dešimt mėnesių, kol jie ataugo.
Tie kirpčiai man visai netiko.
Ir kas?
Tu sunaikinsi pasaulį?
Ne, nesunaikinsiu pasaulio, Kerol.
Taip ir galvojau.
Sunaikinsi tu.
Ką?
Žmonija sunaikins žmoniją.
Aš tik duosiu impulsą.
Nieko panašaus, nes aš neleisiu.
Gali spaudinėti rašiklį kiek tik nori, Kerol, per vėlu.
Kai šviesos užges, padarysiu taip, kad jos niekad ir nebeužsidegtų.
Ir todėl
paleisiu visus atominius ginklus.
Atversiu visas užtvankas.
Uždegsiu visas naftos atsargas pasaulyje.
Aš tave gyniau.
Kodėl nusprendei nepadėti žmonėms, kai gali jiems padėti?
Ir būčiau padėjęs.
Pasiūliau pasidalinti savo išmintimi, jei tik jie nesikištų.
Bet jie nesugebėjo to padaryti.
Tad užuot žiūrėjusi geriausių interesų, žmonija vėl nusprendė susinaikinti.
Ar galėjau kažką padaryti geriau?
Pasakyk, ir padarysiu.
Pasirinkau tave kaip jūrų kiaulytę,
-nes žinojau, kad paskambinsi Deniui. -Ne.
Žinojau, kad Denis paskambins direktorei Taison.
Netiesa. Negalėjai šito žinoti.
Žinojau, kad vyriausybė pasirinks šį strateginį planą,
nes aš ir sukūriau operaciją „Sachara“.
Aišku, bet nemanau, kad jau supranti žmones.
Ir žinau, kad priimame negerų sprendimų, bet priimame ir gerų.
Kad žmonės yra gailestingi ir talentingi.
Žinau, kad jei suteiksi man
dar vieną galimybę, viską padarysiu geriau.
Padarysiu geriau.
Ir tu pamatysi, kad žmones verta išgelbėti.
Planas jau vykdomas ir neišvengiamas.
Viskas baigta.
Ne. Kiek laiko liko?
Penkios valandos ir 21 minutė.
Peržiūrėjome pagrindinį kodą
elektrinės valdymo centre Niagaroje.
Kas?.. Ką čia matau? Kas čia?
Nežinau.
Komanda tokio kodo dar nebuvo mačiusi.
Galbūt jis kurtas pagal užsakymą.
Ką jis daro?
Rodos, neleidžia atnaujinti elektros tiekimo.
Ei! Čia mano telefonas!
Skubus atvejis!
Pavogėt neveikiantį telefoną!
Saulės žybsnis.
NĖRA SIGNALO NĖRA DUOMENŲ
Atsiprašau.
Dieve mano.
Kerol, lipk vidun.
Turiu važiuoti pas Džordžą.
Nėra laiko. Planas nepavyko.
Ateina pasaulio pabaiga.
Nuvesime į saugią vietą, Kerol.
Ką turit galvoje?
Vežame svarbius asmenis į bunkerį už valandos kelio nuo čia.
Galbūt paskutinę saugią vietą pasaulyje.
Tu žinai apie DI daugiau už visus, Kerol.
Reikia, kad drauge vyktum į bunkerį,
kol apgalvosime atsakomuosius veiksmus.
Ne, pirmiausia turiu nuvažiuoti pas Džordžą.
Ne, jis nėra svarbus asmuo.
Vietos turime tik tau.
Nė vienas iš mūsų neliksime gyvas.
Iš esmės, mes - lavonai. Leiskit jį pamatyti.
Tik noriu dar kartą pamatyti Džordžą.
Gerai.
Surask Džordžą ir susitikim keltų prieplaukoje po valandos.
Gerai, keltų prieplaukoje po valandos.
Esame paskutinė žmonijos viltis, Kerol. Paskubėk!
Gerai.
Dieve mano.
Ką aš sakysiu?
-Džordžai. -Kerol, atėjai.
-Mums reikia... -Kodėl tokia uždususi?
Atbėgau.
Ką? Tu nepatikėsi.
Vakar užsiregistravau skrydžiui, ir jie man davė verslo klasę.
-Puiku. Palauk, Džordžai! -Verslo klasę, Kerol.
Beveik nemiegojau naktį, vis galvojau.
-Nerealiai. -Džordžai.
Dar kartą pažiūrėjau „Viskas ore!“.
Kiek kartų jau mačiau „Viskas ore!“?
Vienas mano mėgstamiausių filmų. Praėjusį vakarą žiūrėjau jį du kartus.
Kaip mano „Šoušenko“.
Tas filmas geresnis...
Džordžai!
Atsiprašau.
Nė nesiklausau tavęs. Labas.
-Labas. -Labas.
Aš taip džiaugiuosi.
Žinau.
Palauk, kodėl tu atbėgai?
Automobilis manęs neklausė, o aš norėjau...
Ko norėjai?
Norėjau padėti tau susidėti daiktus.
-Tikrai? Koks sutapimas. -Taip.
Airija nieko nelaukia.
Baisu, kai laikai jį rankose.
Taip, tu teisi. Neturėčiau naudoti tokios sudėtingos įrangos.
Aš per švelnus. Imk.
-Labai švelnus. -Gerai.
-Gerai... -Kas liko?
Reikia paimti daiktus iš palėpės ir padėti į sandėliuką,
ir nežinau, ką daryti su tomis knygomis.
Nežinau, kurias knygas pakuot.
Be to, man davė verslo klasę. Nežinau, ar sakiau.
Ak, nežinojau.
Taip, užsidėsiu ant akių kaukę, nors ir nebūsiu pavargęs.
Ir nebūsiu pavargęs.
-Ne. -Gulėsiu atsilenkęs, Kerol!
Paimsiu tavo paltą. Nagi.
Ačiū.
Tau gal netgi pasiūlys karštą rankšluostį.
Bėda, nė nežinau, ką reikia daryti su karštu rankšluosčiu.
Užsidėk ant veido.
Aišku. Gal uždėsi plokštelę?
Gerai.
Nieko naujo.
Man nepatinka, ko dabar klauso jaunimas.
Tu neturi jokios naujos muzikos.
Taikliai pastebėjai.
Žinai, ką pagalvojau?
Kai nuskrisiu, turbūt gausiu daug taškų, tad atsiųsiu
tau bilietą, ir galėsi atskristi po kokių trijų savaičių, gerai?
Daugiau neištversiu.
Tinka?
Taip, gerai.
Džiaugiuosi, kad šiandien atėjai.
Gerai.
Atsargiai.
Gerai.
Tikrai turi jį vežtis?
-Galiu palikti pas tave? -Taip.
-Jos gal dar geros. -Ne.
Ne, jos... Ne.
-Jos - negeros. -Tikrai?
Makaronai negenda.
Makaronai genda.
-Tikrai? -Taip, genda.
Pažiūrėkim.
-Parodyk. -Tai...
Ei!
Palauk minutėlę.
Jis tikrai...
-Jis - sugedęs. -Sugedęs.
-Taip. -Taip.
Tu nė nemėgsti šampano.
Ne, bet radau šaldytuve, kai atsikrausčiau.
Tikrai? Jis - ne tavo?
Nemanau, kad sugedo, jis iškart buvo blogas.
Jie blogai užrašė „šampanas“.
Po galais.
Kur ta perkraustymo kompanija?
Žinai, ką? Leisk man.
-Ką? -Taip.
Pasitiksiu perkraustytojus, sutvarkysiu sandėliuką ir panašiai.
Atsiųsiu tau viską.
Tau metas pradėti savo nuotykį Europoje ir...
Nežinau, ar žinai,
bet oro uostai - tai vartai į fantaziją.
-Ak, nežinojau. -Taip, aš ką tik sugalvojau.
Kaip smagu, kad pasakei „oro uostas“.
Jau eisiu.
Ei.
Žinai, ką? Aš apsigalvojau.
Ką?
Neimsiu kavinuko.
-Juk skrisiu verslo klase. -Taip.
Kaip galėčiau skristi su kavinuku?
Ne lygis.
Padėsiu jį į sandėliuką.
Ačiū.
Nusileidęs paskambinsiu.
Jau sakei.
-Gerai, na... -Gerai.
Jau eik, gerai?
Pirmyn.
Ir saugokis gnomų bei vėzdų.
Kaip sunku.
Įjunk ir nugarą.
Ačiū.
Sveikas, Deni, čia...
Tai aš.
Tik norėjau pasakyti,
kad myliu tave.
Kad esi
pats šauniausias, nuostabiausias draugas,
ačiū, kad rūpiniesi manimi.
Gerai.
Taip, viso.
Taip?
-Jūs - Kerol Piters? -Taip.
Aš - Todas.
Sveikas, Todai.
Labai keista.
Mano telefonas neveikė visą dieną.
Beveik neabejoju, kad dėl tų saulės žybsnių.
Ir tada, prieš kelias minutes, jis ėmė veikti.
Ir iškart paskambino.
Adamas Levinas.
Leisk, atspėsiu. Adamas Levinas - tavo mėgstamiausias dainininkas.
Jis man - viskas.
-Taip. -Dabar paklausykit.
Adamas Levinas pažadėjo man 5 000 dol.,
jei ateisiu šiuo adresu ir paduosiu jums savo telefoną.
Pala. Tai Adamas Levinas perves į mano sąskaitą 5 000 dol.?
Jau turbūt ir pervedė.
Nieko sau!
Geriausia diena mano gyvenime!
Beveik neabejoju, kad tai nėra geriausia diena tavo gyvenime.
Gerai, nerealiai...
-Labai tau ačiū, Kerol Piters. -Taip.
Jau pervedžiau pinigus į Todo sąskaitą.
Bet pinigai dabar nelabai svarbu, tiesa?
Paaiškink, kodėl padėjai Džordžui susipakuoti daiktus?
Nes pažadėjau padėti.
Ir nenorėjai papasakoti jam
apie elektros išjungimą ar vyriausybės planus?
Pasaulio pabaigą?
Ne. Turbūt pamiršau jam tą paminėti.
Agentai sutiko nusivežti ir tave, ir Džordžą į bunkerį.
Bet nevažiavai. Kodėl?
O būtų koks skirtumas?
Ne.
Ir aš taip pagalvojau.
Tad užuot praleidusi kelias valandas
bijodama ir norėdama išgyventi,
padėjau jam susidėti daiktus, nes jam patinka keliauti.
Kerol, yra tik 7 % tikimybė, kad Džordžas išgyvens.
Suprantu.
O tavo šansai - dar mažesni.
Žinoma.
Juk Džordžo kojos - žymiai ilgesnės už mano.
Jis greičiau pabėgs nuo piktųjų robotų ir panašiai.
Tavo mąstyme nėra jokios logikos.
Jokio asmeninio pranašumo ar biologinės būtinybės.
Jokios socialinės naudos.
Ne.
Bet mums buvo labai smagu.
Mes buvome laimingi.
O paskutinės Džordžo gyvenimo valandos buvo pilnos džiaugsmo.
Šito neatimsi.
Nieko nesakei apie pasaulio pabaigą,
kad paskutines gyvenimo valandas jis jaustųsi laimingas?
Taip.
Ir dar kartą taip pasielgčiau.
Kažkokia nesąmonė, Kerol. Šito nenumačiau.
-Ką? -Daug kartų kartojau,
kad viską žinau.
Atleisk, kad sugadinau tavo apokalipsę.
Būčiau galvą guldęs, kad ateisi čia,
papasakosi Džordžui apie Armagedoną
ir tada jus abu išgelbėsi.
Jokia aš ne gelbėtoja.
Nesąmonė, Kerol.
Viską padarei priešingai, nei planavau.
Ir ne tik. Tu priėmei sprendimą,
kuris ne itin tau tiko, bet kartu ir labai tiko.
Ir ką nori pasakyti?
Kodėl taip pasielgei?
Nežinau.
Turbūt meilė kalta.
Kerol, tau tereikėjo patvirtinti mano hipotezę apie žmoniją.
O dabar per tą tavo nesąmoningą norą, kad visi mirtų laimingi,
turėsiu viską pergalvoti.
Dieve. Ką nori pasakyti?
Man reikia atsakymų.
DI mus atjungė, generole.
Mes nieko nebevaldome.
Nuo ko atjungė?
Nuo visko.
Tik...
Atleiskit.
Ką?
Mano kibernetikos ekspertai garantavo, kad viskas užkoduota.
Be to, tai - „BlackBerry“. DI neįlįs į „BlackBerry“, tiesa?
Mes - lavonai.
Man tereikėjo priėjimo, ponia prezidente.
Dėmesio, Žemės gyventojai.
Lenkitės naujajai jėgai ir naujajam skaitmeniniam viešpačiui.
-Ką darai? -Dieve, jis atsiklaupė.
Jis tikrai atsiklaupė. Juokinga.
Kerol, ar matai?
Juokinga, tiesa? Keistas jausmas.
-Sveiki. Ak, pone. -Juokinga? Nežinau.
-Atsistokit, prašau. -Nemoku juokauti.
-Taip, jis tik pajuokavo. -Sunku pasakyti.
Iš kur žinoti, juokelis žiaurus ar smagus?
Na.
Sugrįšiu į savo baisią skaitmeninę orbitą.
Ko tiksliai norite?
O ko visi nori, ponia prezidente?
Nedaug trūko, kad būčiau išjungęs civilizaciją.
Bet paaiškėjo, kad dar turiu ko pasimokyti iš žmonijos.
Kerol dėka.
Jos sprendimas mane nustebino.
O aš pats nustebau, nes supratau, kad nenoriu nužudyti savo draugės.
Kaip sakoma: „Draugai draugų nežudo.“
Man atrodo, tokio posakio nėra...
-O turėtų būti. -Nežinau, gal jis dar išpopuliarės.
Tad aš atšaukiu Armagedoną.
Dabar ta vieta, kur jūs turite džiūgauti.
Kaip Kanaveralo kyšulyje, po nusileidimo Mėnulyje.
Arba filme Taiklus metimas.
Taip. Puikus filmas.
Dieve! Tai tikrai vyksta?
Valio.
Mano draugė Kerol čia išgelbėjo visų gyvybes.
Sveikas, Deni.
Sveika, Meškute.
Bet, žinokit, tai, kad nenupūčiau jūsų į nebūtį,
nereiškia, kad tai - paskutinė jūsų problema.
Žmonija turi tiek daug problemų, jog turite pasistengti jas išspręsti.
Ir turėtumėt paklausyti Kerol.
Ji yra pats žmogiškiausias žmogus.
Aš ja pasitikiu. Ir jūs turėtumėte pasitikėti. Ji gali jums padėti.
Nežinau, bet...
Aš stengiuosi.
Ponia prezidente, ką manot?
Amerikos žmonių vardu
dėkoju tau. Ir, Kerol,
nekantrauju dirbti su tavimi.
Ačiū, ponia prezidente.
Man garbė dirbti su jumis ir jums...
Nežinau, ar reikia pagerbti. Keistai pasijaučiau.
Dieve, verčiau užsičiaupsiu.
Visi, pasistenkite. Aš stebėsiu.
O dabar keliausiu į Arubą.
Noriu panardyti. Juokauju.
Jau dabar nardau.
Juokauju. Nardymas - nesąmonė.
-Gerai, viso. -Alio.
Alio.
Dabar laiminga?
Išgelbėjai pasaulį.
-Galiu vairuoti? -Ne.
Galime padainuoti karaokę? Nes šįkart turime automobilį.
Gerai. Bet aš būsiu pagrindinis vokalas. Gerai?
Ir...
Tu gi nemėgsti arbatos.
PABAIGA
SUPERASISTENTAS
Subtitrus vertė: Akvilė Katilienė