EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Jag är ledsen, men du har förlorat barnet.
Det är inte sant.
Jag tror inte på det.
I vilket rum är Angelica Anacleti?
-[på sinti] [Är du galen?] [-Var är hon?]
[-Det är för riskabelt.] -Det skiter jag i. Var är hon?
Jag måste berätta nåt.
[Hon har förlorat barnet.]
Nej.
-Hur är det med Angelica? -Hon lever.
[De skriver ut henne om ett par dagar.]
Ser du vad du har gjort?
Det är ditt fel.
Du har förstört allt.
Du försökte döda din bror, och Gud har skickat ett svar till dig.
Stick, eller vill du också dö?
Familjen letar efter dig.
Förlåt.
Tack för att du är här.
Du hade gjort likadant, eller hur?
Vänta.
Vill du ha en?
-Sen när röker du? -Jag vet inte.
Kanske för en halvtimme sen.
Tänker du nånsin på Lele?
Det känns som en evighet sen, men ändå...
Vi har gjort så många saker ihop. Eller hur?
Det är som när man drömmer en mardröm och säger...
jag ska vakna nu.
Tja, jag kan inte vakna.
När Livia dog i mina armar kände jag likadant.
Vad gjorde du för att klara det?
Jag vet inte om jag har vaknat.
Det var ett misstag. Aureliano visste inte ens att du var i bilen med honom.
Min man begick det verkliga misstaget... när han inte dödade den jävla Manfredi.
Angelica, vi har alla gjort tabbar.
Allihopa.
Vi jagade en dröm som inte var vår.
Jag pallade inte heller, brorsan.
Jag rörde till det med Angelica.
Nu löser vi allt.
Vi fixar det om vi håller ihop.
Titta på mig.
Vi kan lösa det om vi gör det tillsammans.
Okej?
Du är min vän. Okej?
Glöm aldrig det.
Jag borde ha träffat dig tidigare.
Kom hit.
Vårt dagliga bröd giv oss idag.
Förlåt oss våra skulder,
såsom vi ock förlåta dem som skyldiga oss äro.
Och inled oss icke...
Det var jag som blev skjuten, och de jävla snutarna jävlas med mig.
De höll mig kvar på stationen över natten.
Okej, jag är tillbaka nu. Vi kan börja prata allvar nu.
[på sinti] [Vad gör vi nu?]
Till att börja med... så tar jag tillbaka mitt rum.
[Vad gör vi med Spadino?]
Jag väntar här på honom. Stående eller liggande så kommer han väl tillbaka?
Ära vare Fadern, sonen...
nu och alltid och i evigheters evighet. Amen.
Alice?
Varför är du här?
Jag har kommit för att hämta dig.
Jag saknar dig.
-Amedeo, har nåt hänt? -Nej.
Inget har hänt. Jag är bara ett steg ifrån att få allt.
Förstår du vad det betyder för oss, för vår familj?
Vi har klarat det.
Du och jag är ingenting längre.
Om du anmäler mig krossar du inte bara mig,
du förstör även barnens liv.
Du fattar inte.
Jag vill rädda dig.
Minns du vad du brukade säga? "Gör det du behöver för att vara lycklig."
Ja, men jag menade inte det här.
Alice, du snackar strunt. Du har stängt in dig på ett kloster.
Och du ber böner.
Vem är det du vill rädda, va?
Det här är vad du alltid har velat.
-Nej, det är inte sant. -Jo.
Alice, snälla.
Alice!
Amedeo!
TILL AMADEO: FARVÄL TILL ER SOM JAG ÄLSKAR
SKICKAR TILL AMADEO
Om Cinaglia inte skaffar pengar åt oss måste vi hitta en annan lösning.
Jag ska spöa den skitstöveln ändå.
Ner!
De jävlarna!
-Är det bra med dig? -Ja.
Jag tror alla de här skitarna samarbetar.
Allihopa mot oss.
Cinaglia, Badali, kardinalen, den där skitstöveln Sibilla, och min bror med.
Vem tror du fick ut honom från fängelset? Det var en av dem.
-Nu åker vi. Jag vill träffa Angelica. -Okej.
Vad tittar du på?
Jag fick en idé. Jag berättar senare.
Åk inte.
Snälla.
Nu när vi har vunnit...
kan vi förändra allt vi inte gillar med Vatikanen.
Jag gillar inget här inne.
Snälla. Jag är inte som de där kriminella, jag utnyttjade dem bara...
Sanningen är att det kändes bättre innan jag visste vem min far var.
Varför i helvete kom du hit?
Jag var rädd att inte få se dig igen.
Kom, jag hjälper dig.
Jag kan själv.
Vart kör du mig?
Det enda säkra stället.
Din pappas hus.
Han är den enda som kan skydda oss nu.
Han har alltid varit på vår sida.
Och än mer nu, sen min bror dödade hans barnbarn.
Vi kan försöka igen.
När du vill.
-Två, tre, fyra bebisar, vad du vill... -Du borde ha dödat honom.
Jag borde ösa förolämpningar över dig.
Om du hade gjort det nödvändiga så skulle vi inte vara här.
Vet du vad problemet är?
Du och jag är problemet.
Vi har verkligen försökt.
Vi blir aldrig ett riktigt par.
Det är inte sant! Jag är här!
Ja, men ditt hjärta är nån annanstans, och du vet det.
Jag känner inte längre nåt.
Din far är en god man.
Jag trodde att jag skulle återvända med bebisen.
Att jag hade visat henne mitt sovrum.
Kom hit till pappa.
Allt är Manfredis fel, pappa.
Han tvingade in mig i bilen.
Jag vill ta tillbaka allt vi har förlorat.
Och det finns bara ett sätt att göra det.
Du måste gillra en fälla åt min bror.
Min vän och jag sköter resten.
Ni har båda försökt att döda honom.
Ni misslyckades.
Varför skulle ni lyckas nu?
Den här gången är det annorlunda. Nu är det för Angelica.
Och för barnet.
Jag vill ta hit det där djurets huvud så du kan hänga upp det här på gården.
Vad ska jag göra?
Jag vet att du känner dig skyldig för det som hände.
Men det är inte rätt.
Ingen vet vad som är rätt och fel än.
Att hålla mig från dig är inte rätt, eller hur?
Allt jag rör dör.
Till och med en bebis dog.
Vad gör jag om det händer dig?
Jag skulle ta livet av mig.
Jag älskar dig.
Jag med.
Nu drar vi.
Hej.
Jag räknar med dig.
Lugn. Ring oss när vi måste komma tillbaka.
Jag håller er uppdaterade.
Okej? Var försiktiga.
Han gick med på att träffas där du sa.
Men ikväll.
Varför? Han har sjukgymnastik imorgon bitti.
Han sa att efter allt som har hänt
så har de bytt jävelns tid, som en säkerhetsåtgärd.
-Nu drar vi. -Fan.
Spadino, om du vill återta kontrollen över familjen
borde äran för det vi ska göra gå bara till oss.
Tack, Vincenzo.
Jag känner mig mer hemma är än hos mig.
Din tid har kommit.
[på sinti] [Nu kör vi!]
[Först ska vi till vapengömman och sen till Rom. Kom igen!]
Alberto.
Vad händer?
När jag kommer tillbaka så åker vi hem.
Om du vill.
Skjut honom i ansiktet för mig med.
Du har tur, Sibilla.
För jag har aldrig lagt hand på en kvinna. Aldrig.
Men vad fan ska jag göra med dig?
Du tar ut det på fel person.
-Jag har inget med det att göra. -Vem har det?
Tja...
Se dig bara omkring.
Badali och Cinaglia sa till mig att ge dem alla papper.
Och det är vad såna som jag gör.
Aureliano, jag har fått nog.
Sen du dödade Samurai...
har det här stället, det här kontoret...
blivit ett fängelse för mig.
Det här var hans livförsäkring.
Mapp nummer 418.
Här hittar du alla familjen Badalis hemligheter.
Det här är nyckeln till staden.
Jag vill att du ska ha den... för Rom måste styras för att överleva,
och du kanske klarar att göra det.
Massor av människor har varit här. Alla möjliga sorter.
Men du är annorlunda.
För du har lidit.
Som Samurai.
Och du vet att du inte längre är som de andra.
Du har fattat att du kan överleva.
Och det hade Samurai också förstått.
-Hur mycket kostar den här presenten? -Inte mycket.
Jag vill bara bli lämnad ifred.
Ring Badali.
Boka ett möte.
Du följer med mig för att sluta ett avtal.
Om allt går smidigt så är du fri.
Tack.
Jag vill inte träffa nån.
Jag vill inte skada dig. Följ med mig. Manfredi vill träffa dig.
Jag har alltid vetat att du är på hans sida.
Tvinga mig inte att göra sånt jag inte vill.
Varför släppte pappas män in dig?
Vi försöker lösa saker ansvarsfullt.
-Vilka är de ansvarsfulla personerna? -Din far, Manfredi, alla.
Min far?
Vad sysslar de med?
Snälla, Angelica.
Låt mig fixa mig.
Rör inte till det.
Den du har ringt är inte tillgänglig...
Helvete, Alberto.
-Angelica. -Nadia.
-Nu går vi, Sibilla. -Jag är på väg.
Nadia.
Okej.
Vad händer?
Jag har ett problem.
-Men de väntar på oss. -Jag kan inte åka dit.
-Vänta på mig här. -Aureliano.
Det finns ingen tid för känslor.
Om du går nu så riskerar de här dokumenten att hamna hos någon annan.
Vänta på mig här.
Jag ställer mig där.
Det behövs inte.
Du har tabbat dig för ofta, Spadino.
Jag gjorde också en tabbe.
Jag lät dig gifta dig med min dotter.
Släpp pistolen, Alberto.
Jag visste att nån saknades.
Vilket bra jobb du gjorde!
I slutändan grävde du din egen grav.
Du ville ha allt, va? Ett imperium, en fru, en dotter.
Du förtjänar inte ett jävla skit.
Och idag tar det hela slut.
Här är jag.
Jag gör dig en tjänst.
Era skitstövlar!
-Din jävel! -Akta, Aureliano!
Hur är det?
Jag är ledsen, Angelica.
-Du hamnade i korselden. -Prata inte med mig!
Vi hamnar alltid på olika sidor.
Men jag gillar dig.
Kom igen, Angelica! Vi drar!
Kör!
Det är din tur att dö, Spadino!
Pistolen, Alberto! Ta den!
Gå!
Jävla skithög!
Helvete!
Hinner vi dit?
Vi hinner.
Jag väntade på dig.
Du har alltid varit så förutsägbar.
Bränn allt.
Det är över!
Vi kommer och tar er, era jävlar!
Hej då, brorsan.
Nej, Aureliano! Nej!
Kom igen, era jävlar!
Det är inget.
Hallå.
Res dig.
Här.
Hallå.
Kom igen, det är fan ingenting.
Det är inget, Aureliano.
Nu kör jag hem dig.
Vi åker hem. Okej?
Det gör ont, Alberto.
Nej, det gör det inte.
Det gör det inte, Aureliano.
Vi tabbade oss, va?
Res dig.
Nej. Res dig, Aureliano.
Res dig, Aureliano!
Res dig.
Lämna mig inte.
Pappa!
Nu åker vi.
Var är mamma?
Du kom hit för att dö.
Är ni hungriga?
Pappa, när kommer mamma tillbaka?
Vi pratade om det tidigare. Var inte pappa tillräckligt tydlig?
Bara för en godnattpuss, pappa. Sen kan hon åka tillbaka till himlen.
Kom igen, gå in.
Sätt er här.
Hej.
Hej, Marcello.
Kan du sätta på TV:n?
Jag har ett kuvert åt dig.
Oljepriset kommer inte att falla under 112,34 dollar per fat.
Nu går vi över till utrikesnyheterna.
TILL AMEDEO CINAGLIA
"Den heliga kyrkan är Guds instrument för att samla hans familj under Kristus kors."
Det sa påven för några minuter sen under en mässa i Washington.
Här kungjorde han oväntat att ett extraordinärt jubelår
kommer att firas i Rom om några månader för...
Ge dem varma mackor, tack.
Vi drar.
-Pappa? -Ja?
Är det ditt fel att mamma har åkt till himlen?
Lyssna noga.
Mamma kommer aldrig tillbaka.
Förstår ni? Aldrig.
Men det är ingens fel.
Hon tittar ner på oss från himlen,
och jag lovar att hon ser och hör er mycket väl.
Det vet ni, va?
Det senaste extraordinära jubelåret kungjordes för 30 år sen...
Nå? Köpte inte pappa pommes frites till er?
Fixa pommes frites till barnen.
Han köper mackor åt dem!
Nu ska pappa sitta där med den mannen. Okej?
Har du blivit brevbärare, Cinaglia?
Det verkar så.
Han ska även besöka Mexiko och Brasilien.
Sen åker han hem till Vatikanen för att se över organisationen...
Den goda nyheten är att Aureliano Adami är död.
Den dåliga är att Spadino inte är det, men Manfredi är det.
Vi kommer att hitta nån som kan styra Roms undre värld.
Idag, mer än igår, vet vi att det nya millenniet
kommer att förändra Den Eviga Staden.
Jubelåret blir säkerligen ett bra tillfälle att hjälpa...
Vad säger påven?
...tack vare religiös turism...
Vad ska jag be honom säga?
Kommunen måste säkerligen bygga ny infrastruktur för de troende.
Särskilt för Rom som under det senaste året upplevt många förändringar,
sen den förra borgmästaren sa upp sig
och det omedelbart hölls val för att ge staden stabilitet.
Var är han?
Hallå!
Var är han?
Hallå! Var är han?
Svara, för fan!
Var är han?
Han ville vara nära sin syster, det sa han.
Här. Ta den här.
Nu åker vi hem.
Snälla, nu åker vi hem.
Du hade rätt.
Men nu är det annorlunda.
Nej, det är likadant.
Familjen behöver dig, behöver oss.
Men jag behöver dem inte längre.
Jag behöver inte längre någon.
Men jag behöver dig.
Jag kan inte ge dig kärleken du förtjänar.
Det kan jag bara inte.
Angelica, det är ingens fel.
Alberto!
Undertexter: Aino Bergh