10. BŘEZNA 2022
Novinářka, spisovatelka, průkopnice.
Alex Levyová nám zůstane navždy v paměti jako legenda.
Jako stálice Morning Show i jako držitelka Emmy za Alex bez filtru
nás Alex přibližovala světu i sobě navzájem.
Celé ty roky jste byli mou oporou
a já vám za to chci z hloubi srdce poděkovat.
ALEX LEVYOVÁ 1971–2022
Vypadám tam moc čile. Nemyslíš?
Jako: „Ježíši. Ona je mrtvá.“
- Jo. Najdu jiný fotky. - Souhlasíš?
- Jo. - Teda ty nekrology jsou morbidní...
- Jo. - ...a zbytečný.
Poletíš suborbitální raketou asi 13 minut. Nestihneš si ani dojíst buráky.
Cory mě kvůli sledovanosti klidně v přímým přenosu vyhodí do povětří.
Co by pak nasadil v top týdnu?
Lidi, upřímně, jak moc je tenhle let premiérový?
Přece ty rakety testujou, ne?
Netestujou je.
Nějak je spíchnou a šup do vesmíru. Jasně že je testujou.
Letíš s jejím tvůrcem. Nemyslíš, že se chce vrátit celej?
To doufám. Já nevím.
Prokrista. Tak jo.
Ten chlap má řadu smluv s NASA. Bude to v pohodě.
To tvrdili i posádce Challengeru.
- Bože. Fakt? - A Apolla 1.
- Fajn. - I 13.
Třináctka se vrátila. Ale tam byl Tom Hanks.
Cory, tady Alex. Proč se mi vyhýbáš? Otazník.
Zmetek.
- Alex. - Jo?
- Můžeš už? - A jo. Jasně.
- Jdeme na Esther. - Do toho.
Dnes je tu se mnou uznávaná psycholožka Esther Perelová,
úspěšná spisovatelka, přednášející a tvůrkyně podcastu Where Should We Begin?
- Moc mě těší. - Děkuji. Mě též.
Takže, jsou to dva roky, co se svět zastavil,
a všichni se zas jen taktak znovu stavíme na nohy.
Esther, promlouváte k mnoha párům.
Co právě teď všichni pociťují?
PLATÍ TO? TEĎ NEMŮŽU.
PAK ZAVOLEJTE.
Prcháš z vlastní postele?
Zřejmě budu z formy.
Promiň, jdu pozdě.
Takže oběd nedáme?
Musím do práce.
Máš něco k jídlu?
Ibuprofen?
V noci s tebou byla větší sranda.
A musím tam být co nejdřív.
Tak fajn.
Ten lockdown nebyl jen fyzický.
Prožíváme duševní lockdown.
Přežívali jsme a teď chceme prosperovat.
Musíme si ovšem plně uvědomit rozdíl mezi tím nebýt mrtví
a být skutečně naživu.
„Nebýt mrtví.“ A jak to udělat?
Jak se máme znovu cítit naživu?
Ani nevím, jak to vypadá.
Každý člověk to má jinak.
Zeptám se tedy vás, Alex.
Jak byste dokončila větu „Nejvíc naživu se cítím, když...“?
Co byste řekla?
- Když pracuji na něčem... - Ano.
...pro co jsem zapálená, cítím se dokonale naživu.
- Přesně. A cítíte se zabraná a zaujatá... - Ano.
...a zvědavá a pozorná
- a ochotná riskovat. - Ano.
Má otázka tedy zní: „Proč pouze v práci?“
Kdy jste si naposledy dopřála
takové zaujetí a náruživost, ale s jinou lidskou bytostí?
No teda.
Je to bezpečné? Co když mě v té reportáži poznají?
Ne. Věřte, že naprosto utajíme vaši totožnost.
Slibuju, že vás nikdo nepozná.
Ale lidi musí vědět, co se v Texasu děje, Luno.
Nedokážu ani popsat, jak je to v tuhle chvíli důležité.
Tak příští týden. Jindy se z práce neurvu.
Samozřejmě. Uvidíme se za pár dnů, dobře?
Dobře.
- Bradley. - Cory.
Jak je?
Jsem v pohodě. Jo. V jednom kole.
Máš připravený proslov na zítřek?
Jen mizernou hrubou verzi, ale jo.
Všichni tě tam přijdeme podpořit.
- Paráda. Za hoďku vysílám. - Jasně.
- Jo. - Nandej jim to.
Tak jo.
Vidělas tu upravenou zprávu o povodni v Austrálii?
Jo. Máme potvrzený ten počet obětí?
Podle úřadů nejmíň 21 mrtvých, ale konečně vyhlásili nouzový stav.
Ověřeno?
- Jo. - Fajn. Dík.
- Dobrý večer všem. - Ahoj Bradley.
- Zlomte vaz. - Dobrý večer.
- Zvukovka? - Deset sekund.
Tři, dva, jedna.
- Slyšíš mě? - Ano, slyším tě, Gayle.
- Jedeme. Čtyři, tři, dva. - Zlom vaz.
Vítám vás u Večerních zpráv UBA. Jsem Bradley Jacksonová.
Prezident Biden dnes hovořil s čínským prezidentem Si Ťin-pchingem
ohledně vazeb Číny na Rusko uprostřed pokračující invaze na Ukrajinu.
Vedro?
- Ne. Co tě nezabije... - To tě skoro zabije.
Před pár lety jsem sám lezl na Annapurnu.
Kyslíková lahev selhala.
Počasí mě dostihlo, málem jsem tam zůstal.
Počkej, budu hádat. Přežils?
Objevili se horolezci, co měli bombu navíc.
Oni mi dali svou bombu. Já jejich děti protáhl vysokou.
No to mě poser. Fakt dobrá historka.
O lidech, co potřebujou jiný lidi. A to můžeme být my, Paule. Ty a já.
Musíš uznat, že by to byla skvělá tisková zpráva.
Zatímco za covidu všichni v posteli hltali negativní zprávy,
dva chlapi na vrcholu úspěchu se potkali v Hamptons,
aby ukuli největší mediální obchod desetiletí.
- Začal jsi po tom prahnout? - Jsem doslova vyprahlej. Jo.
Hele, moje náruč je otevřená. Stejně tak moje póry. Jak si stojíme?
Cože? Jsem připravenej to podepsat. Zdržuješ to ty.
- Buď pojď tancovat, nebo odprejskni. - Ber mou cenu. Chci jít na ples.
- Chci nosit korunku. - Moc to šroubuješ.
Říká posranej pracháč.
UBA má namále. Covid ti zachránil prdel
a já nabízím 20% prémii k tržní hodnotě. Můžeš si oblíznout všech deset.
Ty si můžeš oblíznout všech deset, já totiž během pandemie postavil pyramidu.
To je neodolatelný, jako já.
Spustils streamovací platformu na počátku globálního lockdownu.
Napadlo tě, co bude, až se svět vrátí do starých kolejí?
Začínám tím, že vystřelím první novinářku do vesmíru.
- Neslyšels? - Já ji tam vystřelím. Je to moje raketa.
Je to moje novinářka.
No tak. Zvaž to.
Máš miláčka Ameriky v prvním letu rakety Hyperion One.
Díky ní se bude vesmír zdát bezpečný a přitažlivý
jako skořicová rolka s hrnkem kafe.
V čem tkví kouzlo Alex Levyový? Můžeš mi to vysvětlit?
Ona je bojovnice. O to jde. A to právě teď lidi chtějí vidět.
Rozpadlo se jí manželství, deptal ji úchylnej kolega
a protrpěla epidemii biblických rozměrů v přímým přenosu, aby se stala tou,
k níž se lidi můžou přimknout v tomhle průseru zvaným demokracie.
Já Alex neobjevil, ale vzkřísil jsem ji z mrtvých.
Takže abych zodpověděl tvůj dotaz: Alex Levyová je Lazar.
Což ze mě dělá Ježíše.
Jen bývám ve více domácnostech.
No, nerad ti to sděluju, Ježíši, ale tvůj problém je v tomhle.
Jseš předluženej. Už žádnej další chléb ani ryby.
Potřebuješ zázrak. A, kamaráde, tím jsem já.
A zítra ráno se podíváme, jak Alex Levyová pokračuje v tréninku
na průlomový první let rakety Hyperion One příští týden.
Alex a zakladatel Hyperionu Paul Marks dosáhnou hranice vesmíru
ve středu 16. března živě v Morning Show.
Je to součást oslav Alexiných neuvěřitelných dvou dekád zde na UBA.
Já vím.
Musíme přestat vstávat tak brzo.
To je to úplně nejhorší. Děsný.
DŮVĚRA
- Čau Mele. - Dobrý ráno, Alex.
Hele, závody jsou paráda.
- Zato trénink je vopruz. - Jo.
Bydlíte v tělocvičně. Žádný společenský život, dovča...
- No jo. - ...slanina.
- Ani slanina? - Ne.
- Vůbec? - Ne.
Prohrála jsem závod po vydatný snídani v Denny’s.
Už nikdy.
Určitě za to může ta slanina?
- Dvojka na Chris. - Alex!
- Dvojka. - Nejhorší na tréninku je,
- že na to nikdy nemáš náladu. - Á.
- Fajn. - Jsi utahaná. Bolavá.
- Vysušená. - Hm.
- Chápeme. - Jo. Trapas. Rozumíme.
- Dík. - Víte, co myslím.
- Ideální přechod... - Jdeme dál.
- Příšerný přechod. - Ale dáme to.
- Jo. Bože. - A máme tu vesmírné křeslo.
- Tak. - Detail na Alex.
- Podívejte. - Dvojka.
- Zubař. - Rozšířit.
- Miláček. - Jó.
- Jime. - Trénuju celý týden.
- Ve vesmíru musíte zapojovat střed těla... - Trojka, připravit.
...a zatáhnout...
Prosím, paní olympioničko. Zlatá medaile.
Bezva.
Dobrý. Rozviň to.
- Líbí se ti to? - Moc.
- Fajn. - Houstone, připraveni ke startu.
Jestli si to chceš vyměnit,
ráda ti budu zahřívat moderátorské křeslo, až budeš ve vesmíru.
Ale ne.
- Tohle už je prosezený. - To jsem si myslela.
- Tak než dodělají... - O fous.
- ...škatulata, Leigh... - Těsně.
...jaké bude při startu počasí?
Jo. Škatulata sedí, Yanko. Dobrá.
- V Texasu bude jasno... - Jednička.
...a teplo příštích několik dní.
- Tak, Alex... - Jo?
...budeš mít skvělý výhled.
Užij si ho.
Tak se podíváme na...
Tolik se mít rády nemůžou.
Nežárli.
Nežárlím.
Jen je chci pokořit.
Čau Lizzy. Máma. Pamatuješ si na mě?
Já tě porodila.
Jen se chci zas zeptat na ten Texas.
Ještě ti můžu sehnat letenku.
Vím, že máš moc práce, ale kdybys chtěla...
Mám tě ráda.
- Tady je. - Nazdárek.
- Čau. - Co tvůj novej byt?
Bomba.
- Dostalas ten kobereček? - Jo. A mělas pravdu.
- Krása. - Chci ho vidět.
- Tak se stav. - Já vím.
No jo, nevíš, co dřív.
No promiň. Potrefená huso.
No jo. Vymyslíme plán. Mám takový stroj. Zmáčkneš čudlík a máš kapučíno.
- Ne. Ten mám taky. - Jo?
Ano. Říkám mu Chip.
Jak jde trénink? Je to děs?
Připravena pokořit gravitaci?
Bože. Gravitaci se snažím pokořit už 15 let.
Jsem nervózní. Jo, jsem.
Budeš skvělá.
Víš, že jsem si musela sestříhat vlastní nekrolog?
Celej život v 90 sekundách s coververzí Beach Boys.
To nezaplatěj originál?
Ne, rozpočtový škrty.
Každopádně přijdu na návštěvu.
- Zatím. - To doufám.
- Alex! - Jak je, Kyle?
Podívejme. Pan doktor ordinuje. Rozkošné.
Ahoj. Klid a odpočinek. Kontrola za dva týdny.
Hele, Cory, tobě nefunguje telefon?
Alex, mám teď dost práce.
Nech toho. Víš co? Minulý týden jsme to měli dořešit,
a místo toho tě tady naháním. No tak. Ty už mě nemáš rád, Cory?
No tak.
Zajistil jsem ti let raketou.
Šanci souznít s křehkou planetou Zemí.
David Attenborough by pro tvé místo uškrtil leoparda sněžného.
Jo a mám dobrou zprávu, poletím s tebou. Paul mě právě pozval.
Že bych čula chlapákování s panem Miliardářem?
Má mě prostě rád. Co mám říct? Někdo to tak má.
Tak jo. Myslím to vážně.
Zachránila jsem ti s UBA+ prdel
svou krví, potem, slzami a vším dalším, co z mého těla
- při covidu vyšlo. - Jsem ti nesmírně vděčný za všechny
- tělní tekutiny, ale... - Fajn. Tak budu mluvit tvým jazykem.
Kolik dolarů za reklamu myslíš, že jsem téhle firmě přinesla
za těch 20 let, co tu jsem?
To se těžko odhaduje.
To jsem si myslela. Proto jsem řekla Dougovi, ať to spočítá. Dělá to zhruba...
asi dvě miliardy.
Doug.
Agenti rádi zaokrouhlují, viď?
Musím být skutečná partnerka.
Potřebuju mít vliv na směřování stanice, jasný?
Dva roky jsem ve skutečném světě a vím, co lidi chtějí.
Ale jdi. Nevědí to, dokud jim to nerozmixujeme,
nenabereme na lžičku a nedáme do pusinky.
Takže chci tohle. Zdvojnásobit produkční kapacitu,
podíl na zisku a křeslo v radě.
- Alex. - Ty víš, že nadešel čas.
Zasloužím si to, Cory. No tak.
Jo. To, co žádáš, je, nevídaný.
Já jsem nevídaná.
Jsem duší téhle stanice a chci duší téhle stanice zůstat.
Ale řeknu ti to naprosto jasně.
Půjdu jinam, jestli se situace nezmění.
Alex, rozumím ti
- a učiním tě velmi, velmi šťastnou. - Nevyjebej se mnou, Cory.
Vykopu tě z toho raketoplánu,
že budeš jako Clooney v Gravitaci. Frnk. Hotovo.
Zatím, Cory.
Dobré ráno.
Milé, žes dorazil.
Otázka o vesmíru.
Obrovské hvězdě dojde palivo, nemůže se pohánět. Co se stane?
- Stane se z ní černá díra. - Ty šprtko. Správně.
Promiňte mi zpoždění. Odchytla mě naše astronautka.
Tak proč mi volají všichni šéfové divizí naší televize
a stěžují si na tvé metody redukce nákladů?
Už jsi od šéfa divize zažila nadšený telefonát?
Kanibalizuješ společnost, abys uživil UBA+, a topíš nás v dluzích.
Ne. Je to spíš mžení,
jemný postřik, abychom v horkém letním dni zůstali v chladu.
V divizi zpravodajství to jde. Prozatím.
Ale proberme výhled na příští čtvrtletí. Je horší, než jsme mysleli.
Někdy musí přijít vzpoura.
Můžeme si buď počítat fazolky, nebo...
Nebylo by zábavnější je zasadit,
vypěstovat stonek fazole a udělat z UBA+ obra?
Obr na konci umře.
Držíme se zajeté strategie.
Zažíváme těžké období. Přečkáme ho, ale nemůžeme rozpustit další rezervy.
Stello, vlastně bych si ráda někdy v týdnu ta čísla prošla.
Musím usměrnit očekávání rady.
Takže... Co chtěla Alex?
Přespříliš, jako obvykle.
Někdy si představuju, jak Cybil ujíždí na ledové kře k obzoru
a je menší a menší.
V jednom má pravdu. Čísla máme na hovno.
Budeme propouštět?
- Ještě LinkedIn nežhav. Kam to jdeš? - Za Bradley.
- A co chce? - Přespříliš, jako obvykle.
Se sakem, nebo bez saka?
Rozhodně s.
- Dále. - Čau.
Čau.
Pěkný šaty.
Nevím. Nejsou moc vyzývavý?
Ne, se sakem ne.
- Jo, taky myslím. - Jo.
Omluvíš nás na chvilku?
- Jasně. - Děkuju.
Dík.
Hádám, že neseš špatný zprávy.
Tak co?
Musíš stopnout tu reportáž o potratech.
- Cože? - Mrzí mě to.
Počet medikamentózních interrupcí v pandemii prudce stoupl.
Ty pilulky budou velký téma.
Musíme být v čele téhle debaty.
Jo. Referovali jsme o senátních návrzích 4 i 8.
A každý ví, že nejsi neutrální.
Proč? Protože mám osobní zkušenost?
Tak o tom nemůžu referovat? To je blbost.
Třeba Yanko vlastní zbraň. Tak nesmí referovat o střelbě na školách?
Víš, že to není totéž.
Když to přeženeš a porušíš místní zákony,
vystavíš UBA soudnímu sporu a bojkotům od inzerentů.
To si nemůžeme dovolit. Promiň.
Je mi to líto.
Ty jo.
Neměly jsme snad nastolit obrat?
My dvě. Proto nás najali.
Mě měli za povýšence. Když jsi přišla ty, říkali: „Bude se ti líbit. Bourá řád.“
Měly jsme UBA provětrat, a koukni na nás teď.
O tři roky později držíme status quo.
„Stop tuhle reportáž. Dolaď tuhle zprávu. To v televizi říkat nesmíš.“
Co to má kurva znamenat, Stello? To je jak zatloukání hřebíčků do rakve.
Bradley, díky tomu, kdo jsi, odkud pocházíš,
dokážeš promlouvat k oběma částem země.
To teď žádný jiný zprávař v Americe nedokáže.
A jestli budou příští volby těsné, potřebujeme, aby ti diváci věřili.
Všichni. Tohle se teď snažím chránit.
Rozumím.
CENY SPOLKU AMERICKÝCH NOVINÁŘŮ
- Sluší ti to. - Bradley.
- Díky. - Můžu ještě jednu?
- Než půjdeš. - Dík, Yanko.
Sluší ti to.
- Sem, Bradley. - Díky, Yanko.
Ještě jednu.
Široký úsměv.
Tys přišla.
- Hrdinka večera. Gratuluju. - Děkuju.
- Já myslela, že tyhle akce nesnášíš. - Nesnáším vykonstruovaný ceny.
Ale tahle je o zásadovosti naší práce.
A myslela jsem, že bude fajn se setkat, když se pohybujeme ve stejných kruzích.
Hele, nemusí to být divný.
Myslím mezi náma.
Nejsem naštvaná nebo tak.
Proč bys měla být?
Kdybys byla zůstala v Montaně, tahle sláva by se nekonala.
Já ti nevím. Cítím se za tvůj oslnivý úspěch částečně zodpovědná.
No jistě.
Co?
Tys nechtěla, abych zůstala. Dala jsi to jasně najevo.
Tak takovýhle příběh sis vybájila?
Příběh? Ne, to promiň, Lauro. Tohle není...
Odsunulas mě. Nechtělas tam být se mnou.
Chtělas být tady s tímhle vším.
- Jestli to vidíš takhle... - Bradley, Lauro. Můžete... Nevadí?
Úsměv. Lidi se dívají.
Super. Díky moc.
Já věděla, že máš na víc než ranní vysílání.
Ty ranní vysílání děláš.
YDA s tím, co se stalo mezi náma, nijak nesouvisí. To snad víš, ne?
Omluvíš mě? Mám prázdno.
Je zvykem děkovnou řeč přednášet vestoje.
Na tohle teď nemám náladu.
Dobrá. Jen jako tvůj šéf chci, aby sis užila svou chvilku slávy.
Tak o to jde?
Možná jen trochu uber, dokud...
- Teď fakt o tvoje peskování nestojím. - Tak jo. Už žádný bublinky.
- Nekočíruj mě. Nech toho. - Bradley.
Vím, že ti Stella řekla o tý věci v Texasu.
Budovala jsem si tam kontakty celý měsíce.
Zpravodajství je Stellin úsek.
Ale řekla ti to.
Říká mi leccos. To neznamená, že zasahuju.
Zasáhl bys, kdybychom byli spolu?
To by bylo zapotřebí?
Bradley Jacksonová je ryzí povaha. A v této rozdělující době
má její oddanost pravdě větší význam než kdy jindy.
Dne 6. ledna 2021 visela naše demokracie na vlásku.
Sledovali jsme v televizi,
jak v naší nejváženější instituci propuklo násilí.
Ale Bradley Jacksonová se nedívala. Bradley byla tam. Uvnitř Kapitolu.
Ve všem tom zmatku oddělená od štábu,
vyzbrojená pouze mobilem,
zachytila záběry, které patří k těm nejcennějším, které z toho dne máme.
A to je celá Bradley. Pro ni je to vždycky osobní.
A vášeň, s jakou se honí za reportáží, z ní činí jednu z nejdůvěryhodnějších osob
v televizi a nejceněnější moderátorku večerních zpráv.
Je mi inspirací. Je mi dobrou přítelkyní.
A je mi ohromnou ctí předat Bradley Jacksonové
Cenu za první dodatek Spolku amerických novinářů.
Fajn.
Tak jo.
Děkuji, Alex.
Byly to překotné tři roky.
Jako novinářka jsem se naučila jednu důležitou věc.
Vždycky...
Vždycky bude existovat někdo, kdo se vás bude snažit umlčet.
Nedovolte jim to.
- Čau. - Čau.
To byl moc pěknej proslov. Děkuju.
Ten tvůj byl krátkej.
Jo.
V Texasu je jedna žena.
Každý měsíc jezdí přes hranice do Mexika
pro potratové pilulky pro ženy, co nemůžou jet hodiny na nejbližší kliniku.
Dělá práci, na které fakt záleží,
a já o tom nemůžu referovat.
Nemůžeš o tom referovat, nebo tam nemůžeš jet a vozit ji sama?
Teď jsi tváří večerních zpráv, drahoušku. Jsi Dan Rather.
Jsi Diane Sawyer.
Tuhle pozici jsi chtěla od první chvíle v UBA.
Proč v ní prostě nezkusíš chvíli posedět?
Chápu. Jsem netrpělivá, nevděčná.
No jo, to jsi. Ale taky jsi kurevsky dobrá v tom, co děláš.
Chci jen, aby moje práce měla význam.
Rozhodnutí Nejvyššího soudu v červnu?
Volby v roce 2024?
Vždyť děláš reportáže o těch nejvýznamnějších událostech.
Ohromných. No já nevím.
Možná jen prostě tuhle nech plavat.
Koukni, nemůžeme vybojovat každou bitvu.
Zkrátka nemůžeme.
Zdravím, Luno, tady Bradley.
Poslyšte, bohužel se asi...
do Texasu nedostanu.
V práci totiž... Kapku se to zkrátka zamotalo.
A je mi to líto. Je mi to vážně moc líto.
Ale chci, abyste něco věděla.
Opravdu vás obdivuju.
Obdivuju, co děláte.
A když jsem v pubertě byla těhotná,
tak jsem věděla, že to nemůžu říct mámě.
A tehdy tam byla jedna žena jako vy. A ta mi zachránila život.
DŮVĚRA
Jen jsem chtěla, aby ostatní ženy věděly, že existují lidi jako vy
a že se nemusejí cítit samy.
Ještě jednou, moc mě to mrzí.
DŮVĚRA PRAVDA
- To o tomhle Bradley mluvila. - Jo.
Nechápu, vždyť je rok 2022.
Je to šílený jak z Twilight Zone.
Měla by ses trochu prospat.
Ze 120 potratových klinik v Texasu, kolik myslíš, že je falešných?
Nevím, tak třicet?
Podle tohohle článku sto.
Stovka klinik těhotným ženám opakovaně lže o tom, v jak pokročilém jsou stádiu,
aby si myslely, že je na ukončení těhotenství pozdě.
Jsou třeba ve třetím týdnu, a oni jim řeknou, že jsou v osmém,
- protože hranice je šest týdnů. - Ty jo. Hnus.
- Na hovno. - No, je to fakt strašný.
Ale jak jsi na tohle téma zrovna přišla? Nezačínáš panikařit?
Když čteš takovýhle čísla, je to šílený. Prostě mě to vytáčí.
- Nechceš, aby ti doktor lhal. - Souhlasím. My všichni.
V Texasu stojí plno věcí za prd.
Ale třeba bychom se mohli, já nevím, těšit na barbecue.
Jo, lahůdka.
Žebírko grilované na popelu z ženské autonomie.
Tak jo.
HYPERION – KOSMICKÁ DIVIZE HLAVNÍ BRÁNA
Ty jo.
- Ježíši. Může být ještě větší vedro? - Jo.
A je teprv březen.
Vítej v budoucnosti. Koukej na to.
Kristepane.
Tamhle je.
Je vysokej.
Vítejte v Hyperionu.
Zítřejší krátký let bude počátkem nové éry.
Tyto suborbitální testy pomohou vyvinout stěžejní technologii,
která lidem umožní létat daleko, daleko za měsíc.
Zas to slovo. „Test.“
A UBA je neodmyslitelnou součástí tohoto projektu.
Tím, že světu ukážeme, co děláme, živě v Morning Show,
chceme vzbudit zájem, který pomůže získat další podporu pro příští kosmický věk.
Děkuji.
Chris má pohotovost, kdybys chtěla něco natočit.
Fajn.
Proč jsme souhlasili? Co fakt nepotřebuju,
je televizní štáb za zadkem.
- Mám je poslat pryč? Ne. - Ano. Můžeš?
Ti milí lidé nám pomůžou k té lukrativní smlouvě s NASA, o niž tolik stojíš.
Co si o ní myslíš?
Nevím. V Milwaukee dělá divy.
Jak si asi povede ve stavu beztíže?
- Alex. - Ano.
- Paul Marks. - Zdravím.
- Moc mě těší. - Mě taky.
Tohle všechno je velice působivé.
Dík.
Ještě jsme neměli příležitost si promluvit.
- Můžu vám to tu ukázat? - Jo.
- Na chvilku. Fajn. - Jo.
Kriste. Takovou prohlídku jsem úplně nečekala.
- Bože. - Už tam budeme.
Skvělý. Ježíši!
Prokrista.
- Že je to paráda? - Úžasný.
Ty vaše hračičky pro bohatý chlapečky.
Dobrý Bože.
Toužíte umřít nebo co?
- Nic vám není. - Ach, Bože.
Proč se cokoli z toho muselo stát?
No, raketa letí mnohem rychleji.
Jo, ale tu nebudete řídit vy, že ne?
Neujela jste snad z Bosny na motorce?
Jo, asi tak před sto lety.
Četl jste mou knihu.
Četl. Všichni mysleli, že vás znají, ale ukázala jste jim něco jiného.
Taková nová image by se mi šikla.
Jo, jistě jste značně nepochopený.
Jo. Ti ostatní miliardáři mi to podělali.
Ti miliardáři.
No páni. Tohle je všechno vaše.
Ano, 800 nedotčených čtverečních kilometrů a chci to tak nechat.
Potrpíte si na osobní prostor, co?
To ano.
No, je to vážně nádhera.
Taky bych řekl.
Tak vy jste četl mou knihu?
No, četla ji moje asistentka.
No tak dobře.
Jistěže jsem ji četl.
Třeba mi jednou řeknete, co v ní není.
Musím se zeptat. Co se to tu děje?
- Jen si povídáme, ne? - Ne, mám na mysli tohle všechno.
Co budete mít z 13minutové spanilé jízdy v Morning Show?
Nevím. Myslel jsem, že bychom se měli trochu poznat,
než dotáhneme ten obchod.
Jakej obchod?
- Ahoj. Čau. - Čau.
Takže ty UBA prodáváš Paulu Marksovi?
Kdy ses mi o tom chystal říct?
Nebo jsem se to měla dočíst v novinách?
Jen o tom debatujeme, Alex, a tohle není tvoje věc.
- Není to moje věc? Na to ti seru. - Jo.
Kristepane. Najednou je všechno úplně jasný.
Proč mě cpeš do tý rakety.
Abys mohl uzavřít obchod.
Proto musím být partnerkou. Být zasvěcená.
- Chceš být zasvěcená? - Jo.
Chceš zasvětit. Tak jo. Fajn.
Svět, jak ho známe, už neexistuje, Alex. Jsme oficiálně v Dómu hromů.
Za pět let půlka streamovacích služeb skončí nebo je někdo koupí.
Za deset let bude internet ve 3D.
Budeš doslova u lidí v obýváku.
Musíme postavit stroj času, aby nás vzal do budoucnosti.
A to bude vyžadovat pořádně plný kapsy.
Někoho s víc penězi, než má Bůh.
A Bill Gates mi nezvedá telefon,
co jsem ho rozdrtil ve čtyřhře v Sun Valley.
Takže Paul Marks.
Takhle máme rozdáno v týhle hře skořápkovýho kapitalismu.
A popravdě jsem šťastnej, že můžu hrát.
Já chci hrát. Chci vyhrát.
Chci vybudovat něco, na čem záleží, i když na ničem jiným ne.
S tímhle chlapem? V něm vidíš budoucnost UBA?
V nějakým adrenalinovým drsoňovi ze Silicon Valley?
No, když nedá dobrou nabídku, odstoupíme.
Alex, ale no tak. Prostě mi věř, že dělám, co je pro tebe nejlepší.
No jasně. Zapomínám na to, že máš furt v hlavě můj nejlepší zájem.
Jen jsme s Paulem debatovali. Nic víc.
Jo.
Tys to ještě neřekl Cybil.
Ještě jsi to neřekl nikomu.
Slibuju, že jestli k tomu dojde,
bude o tebe postaráno.
CENA ZA PRVNÍ DODATEK
BRADLEY JACKSONOVÁ SPOLEK AMERICKÝCH NOVINÁŘŮ
Bože, mám chlapů po krk.
Díky.
- Tebe ne. Chlapů, co mají moc. - Ještě jednou mockrát děkuju. To je milý.
Zasranej Paul Marks. Paul Marks? Ježíši.
Není zrovna pověstnej štědrostí, víš?
Co si do prdele Cory myslel?
Že si podstatně vylepší profil,
když se sčuchne s posraným miliardářem.
Využívá mě jako volavku.
Tenhle sráč, co se před třema rokama nemohl dočkat, až se mě zbaví.
Věnovala jsem tomu tolik času.
Dvacet let a neznamená to vůbec nic.
- Neznamená to ani hovno. - Já vím.
Jsme tu jen proto, abychom dělali radost akcionářům, a tím to končí.
Štve mě, že mě furt kočírujou.
Slušně o něco požádáš jako dospělý člověk,
- a nedostaneš nic. - Jo.
Proč musím založit požár, kdykoli chci, aby mě někdo poslouchal?
Protože Cory je pyroman a tohle je jediný jazyk, jemuž rozumí, a...
Nedřela jsem se, aby ze mě byla korporátní stepfordská panička.
Bože.
Ať jdou do prdele. Víš? Šmejdi.
I s tou raketou. Debilní zmr...
- Srát na ně. - Fakt že jo.
Tak fajn.
Do hajzlu.
Co? Do hajzlu s čím?
To je Bradley.
Co? Co je?
„Lunu zatkli. Jedu do Del Ria. Mohla bys postrádat kameramana?“
Do hajzlu.
Počkej, cože?
- Earle, co je? - Bradley je na cestě na letiště JFK.
Prý se nevrátí na zítřejší večerní přenos.
Letí do Texasu.
To je jasný, že letí.
ALEX LEVYOVÁ OMLOUVÁM SE.
Bože.
Alex? Tady Mia.
Kde je?
Není to osobní.
- Chce, abys to věděla. To mě poser. - Kriste.
Alex je pryč.
Jak pryč?
Jako když se vzbudím čtyři hodiny před startem rakety a ona nikde.
- Můžu to dát za vinu tobě? - Co? Ne! Zdejchla se záměrně.
- Proč? - Záleží na tom? Není tady.
- Tak jo. - Tak jo?
- Tak jo. - Tak jo.
Takže potřebujeme někoho, kdo dokáže hlásit zprávy ve vesmíru.
Musí to být Yanko. Je to vědec. Touží po tom.
Ne, ne. Je Měsíc ženské historie.
Inzerenti budou vyšilovat.
Doopravdy existuje jen jediná možnost.
- Skvělá příležitost. - Olympionička ve vesmíru.
Bude to pravidelný segment. Vzděláme diváky
- o vesmíru. - Chtělas přitáhnout holky k vědě.
- Jistě. - Tos řekla.
Paul Marks chce Alex. Tak jako všichni ostatní. Já netrénovala.
- No... Trénink je blbost. - Pro tebe.
To dáš. Jsi olympionička.
- Spala jsem tři hodiny. - No?
Mám vlézt do kovový roury plný tisíců litrů raketovýho paliva,
co prvně poletí s lidma?
- No... - Jo.
- Jo, ale není to... - Nic to není.
Pokusnýho králíka vám dělat nebudu.
- Určitě? - Nashle při startu.
To šlo dobře.
Co teď?
Čau. Máme problém.
Vítejte na Mezinárodním letišti San Antonio.
LETIŠTĚ SAN ANTONIO
Cory. Co ty tu děláš?
- Promluvme si. - Nemůžu. Musím jít.
- Můj zdroj má trable. - Luna?
- Vím, že ji zatkli. - Cože?
Počkej, zkoušíš mě zastavit?
Nemůžeš pro ni nic udělat. Povolal jsem na to právní oddělení.
Protože jste tak nápomocní.
Hele, já tě netrestám.
To bych nikdy neudělal. Ale potřebuju, abys pro mě něco udělala.
Poslouchám.
Hele. Pomohl jsem ti, vzpomínáš?
Chci, abys mi tu laskavost oplatila.
Jo. Tak jo. O co jde?
No, když už jsi tady poblíž,
nechceš letět do vesmíru?
Bože. Nemůžu uvěřit, že tě do toho navrtal.
To snad není možný. Jak to, že nejedeš? Je to tvůj příběh.
Ty sis za tím příběhem šla, Bradley.
Tak teď je tvůj, takže z něj vytřískej, co to dá, jasný?
A vyřiď Luně, že se omlouvám.
A když to půjde do kopru, můžeš si vzít moji šatnu.
A co tvůj byt?
Ten, cos ani neviděla?
Bože. Víš, že to nemusíš dělat, že jo?
Já vím. Ale mělas pravdu.
Možná nemusím vybojovat každou bitvu.
Prosím, ať se ti nic nestane. Bože, ať se nic nestane.
Tak fajn. Čau.
Máme tu změnu plánu na poslední chvíli. Alex bohužel utrpěla drobné zranění,
když ráno trénovala. Takže kvůli maximální opatrnosti
její místo zaujme naše Bradley z Večerních zpráv.
Alex nic není, ale raději odstoupila.
- Ano. Přes rychlou změnu... - Rychle trojku.
...Bradley prošla spěšným tréninkem a je připravena letět.
Těší mě být v krásném západním Texasu.
- Podívejte na to modré nebe. - Jo.
Bradley musí být nepředstavitelně nadšená.
Vím, že je neskutečně nadšená.
Moje tělo, moje volba.
Jsem v Del Riu v Texasu, městečku na hranici USA a Mexika,
kde drží 19letou ženu v této budově...
SPRAVEDLNOST
...poté, co ji v noci zatkli.
- Patří k... - Vykliďte prostor.
Patří k ilegální síti dobrovolníků,
kteří vozí potratové pilulky z Mexika do USA.
Medikamentózní interrupce je bezpečná, účinná
a zde v odlehlém údolí Rio Grande často jediná možnost.
Tak blahopřeju, Paule. Tohle je Bradley Jacksonová.
Zajistí ti diváky jižně od Masonovy-Dixonovy linie.
Dík za svezení. Pokusím se nepozvracet.
Pod sedačkou máte sáček.
Jen ho nezapomeňte zalepit.
Cory Ellison, zázračné dítě. Tak nakonec dostát slibu nedokážeš.
ZBÝVAJÍ OKAMŽIKY DO STARTU
- Rotace povolena. - Nádrže připraveny k vzletu.
Kamera pět.
Sekvence GLS zahájena. Všemu personálu, pokračujeme v odpočtu.
Tak jo.
Ta géčka můžou být kapku cítit, ale po pár minutách to přejde.
Tohle nic není. Já létával low-costem.
T minus 15 sekund.
Připravit ke startu.
- Deset, devět... - 10, 9...
...osm, sedm, šest, pět, čtyři, tři...
- dva, jedna. - Dva, jedna!
Hyperion One opustil věž.
- Cítím, jak se Země třese. - Nech to.
Je to neskutečné. Ta ohromná síla je naprosto...
Vyžaduje to spoustu energie.
- Za chvilku uvidíme záběry Země z rakety. - Pětko, vydrž.
Hyperion One dosáhne rychlosti až 3 600 km za hodinu.
Ohromný, Chris.
Přesně tak. A nejvýš bude zhruba 100 kilometrů nad povrchem Země.
Hyperion One se teď blíží ke Kármánově hranici.
To je linie mezi atmosférou Země a vesmírem.
- Vše vypadá dokonale. - To ano.
„Vševědoucí mysl, prázdná a blažená.“
Máš výčitky?
Všichni připraveni? Je čas létat.
Bradley, to je úžasný. Můžeš popsat, co vidíš?
Jak to tam shora vypadá?
Zdravím.
Po dvou letech pandemie a teď s válkou na Ukrajině...
BRADLEY ŽIVĚ Z RAKETY
...je úžasné shlédnout dolů a vidět, jak jsme všichni propojení.
Svatá pravda. Já...
Haló, pardon... Ztratili jsme tě. Jsi tam? Haló?
- Co je? - Bradley, jsi...
- Slyšíš mě? Slyšíš? - Já nevím.
Slyšíš? Slyšíš mě?
Bradley?
Překlad titulků: Jiří Sailer